УХВАЛА
                                                                                                               
01 травня 2024 року 
м. Київ
 
справа № 442/8542/19
провадження № 61-6730св22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
судді-доповідача - Петрова Є. В., 
суддів: Грушицького А. І., Литвиненко І. В., Пророка В. В., Ситнік О. М.,                
 
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідач -  ОСОБА_2 ,
 
розглянув у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки в натурі,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог і рішень судів
 
У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про виділ частки в натурі.
 
Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області                                           від 29 березня 2021 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 06 червня 2022 року, позов задоволено.
 
Виділено ОСОБА_1 у власність частину житлового будинку АДРЕСА_1 , яка складається з:
веранди літ. а2 (ІV - веранда площею 7,7 кв. м); житлового будинку літ. «А-1» (1-4 - житлова кімната площею 14,5 кв. м, 1-5 - житлова кімната площею                        20,4 кв. м; 1-6 - житлова кімната площею 19,8 кв. м); вхідного ґанку а1 із східцями площею 4,6 кв. м, що становить 30/100 часток.
 
При цьому ОСОБА_1 для використання виділених приміщень під житлову квартиру необхідно на площі кухні літ. 1-4 площею 14,5 кв. м облаштувати кухню, внутрішньоквартирний коридор і санвузол. Для можливості користуватися частиною горища над житловими кімнатами ОСОБА_1 необхідно розвернути зовнішні сходи виходу у протилежну сторону.
 
Виділено ОСОБА_2 у власність частину житлового будинку АДРЕСА_1 , яка складається з:
веранди літ. а (І - тамбур площею 1,4 кв. м; ІІ - коридор площею 13,1 кв. м;                          ІІІ - кладову площею 3,1 кв. м), житлового будинку літ. «А-1» (1-1 - коридор-кухня площею 12,2 (14,2) кв. м, 1-2 - житлова кімната площею 19,9 кв. м;                               1-3 - житлова кімната площею 20,5 кв. м);  вхідного ґанку а3 із східцями площею 6,4 кв. м, що становить 70/100 часток.
 
При цьому ОСОБА_2 необхідно облаштувати зовнішні сходи із влаштуванням дверного прорізу для можливості користуватися частиною горища над виділеними їй у власність житловими приміщеннями.
 
Стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за зменшення частки у розмірі 159 789,50 грн; вартість проведеної експертизи в розмірі 12 000,00 грн.
 
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Верховний Суд постановою від 02 листопада 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнив частково.
 
Постанову Львівського апеляційного суду від 06 червня 2022 року скасував, справу направив на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Короткий зміст заяви про ухвалення додаткового рішення та її обґрунтування
 
21 вересня 2023 року ОСОБА_2 подала до Верховного Суду заяву про ухвалення додаткового судового рішення про розподіл судових витрат, в якій просить суд стягнути з ОСОБА_1 на її користь понесені нею судові витрати, зокрема: за виклик судового експерта до суду першої інстанції - 900,00 грн; за подання апеляційної скарги - 5 999,67 грн; за подання касаційної скарги -                 7 999,57 грн, а всього - 14 899,24 грн.
 
Позиція Верховного Суду та її нормативно-правове обґрунтування
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи заяви, Верховний Суд вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення задоволенню не підлягає з таких підстав.
 
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
 
У підпункті «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України передбачено, що постанова суду касаційної інстанції складається, крім іншого, і з розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
 
Отже, нормами процесуального права передбачено повноваження касаційного суду зазначити в резолютивній частині судового рішення про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
 
Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
 
Порядок розподілу судових витрат вирішується за правилами, встановленими у статтях 141, 142 ЦПК України.
 
Відповідно до частин першої, другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
 
Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
 
Тобто у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Разом із тим у випадку, якщо суд касаційної інстанції скасовує судові рішення з передачею справи на розгляд до суду першої/апеляційної інстанції, то розподіл суми судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.
 
Вказаний висновок узгоджується з висновками, викладеними, зокрема, в ухвалах Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2022 року у справі                             № 500/2632/19 (провадження № 11-436апп21), від 30 березня 2021 року у справі № 911/2390/18 (провадження № 12-73гс20), в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 травня  2020 року у справі № 530/1731/16-ц (провадження № 61-39028сво18).
 
Ця правова позиція щодо застосування вказаної вище норми права є незмінною.
 
Під час прийняття постанови Верховного Суду від 02 листопада 2022 року розподіл судових витрат не був вирішений, оскільки суд касаційної інстанції не ухвалював своє рішення і не змінював його, а направив справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Постанова про направлення справи на новий розгляд не є остаточним вирішенням спору по суті.
 
У заяві про ухвалення додаткового рішення заявниця просить вирішити питання про стягнення на її користь понесених нею судових витрат під час розгляду цієї справи.
 
Оскільки постановою Верховного Суду від 02 листопада 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, постанову Львівського апеляційного суду від 06 червня 2022 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, підстав для вирішення питання про розподіл судових витрат немає.
 
З огляду на викладене підстав для задоволення заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення немає.
 
Керуючись статтями 141, 260, 270 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

 
УХВАЛИВ:
 
У задоволенні заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки в натурі відмовити.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Суддя-доповідач                                                                    Є. В. Петров
 
Судді:                                                                                     А. І. Грушицький 
                                                                                              
І. В. Литвиненко 
                                                                                              
В. В. Пророк
 
О. М. Ситнік