Номер провадження: 33/813/684/24
Номер справи місцевого суду: 523/10893/23 
Головуючий у першій інстанції Малиновський О. М. 
Доповідач Карташов О. Ю.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2024 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючий суддя - Карташов О.Ю.

за участю:
секретаря судового засідання Долгової В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Канікаєв Юрій Олегович, на постанову Суворовського районного суду міста Одеси від 26 січня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, 

ВСТАНОВИВ:

Постановою Суворовського районного суду міста Одеси від 26 січня 2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.
Відповідно до постанови суду ОСОБА_1 19 червня 2023 року о 23:55 годин за адресою м.Одеса, вул. Миколаївська дорога, 172а керував транспортним засобом марки Suzuki swift, р/н НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку. Подія зафіксована на ПВР № 474484. Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Канікаєв Ю.О., подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою. Вказує, що поліцейськими було безпідставно зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 . Вважає, що огляд на стан сп`яніння було проведено з порушенням порядку його проходження. Зазначає, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляд на стан сп`яніння на місці зупинки та погоджувався пройти огляд у закладі охорони здоров`я. Вказує, що при складанні протоколу було порушено право на захист ОСОБА_1 , оскільки до підписання протоколу він просив надати йому можливість зателефонувати адвокату, проте йому не було надано такої можливості. Зазначає, що поліцейські здійснювали тиск на ОСОБА_1 . Вказує, що суд першої інстанції безпідставно не прийняв до уваги показання свідка ОСОБА_2 , яку було допитано у судовому засіданні. Також вважає, що суд необґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про витребування додаткових відеозаписів. 
До апеляційної скарги додані клопотання про залучення до участі у справі прокурора, а також про витребування у УПП м. Одеси відеозаписів з інших бодікамер поліцейських з відеозаписом подій, що відбулись під час складання протоколу ААД №427672 від 20 червня 2023 року 
В судове засідання ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Канікаєв Ю.О. не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. 
Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.
Щодо клопотання про залучення прокурора апеляційний суд дійшов висновку про таке.
Відповідно до ч. 5 ст. 7 КУпАП прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.
Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП не передбачає не передбачає такого виду стягнення, що був би пов`язаний з обмеженням особистої свободи громадян, а тому здійснення нагляду прокурором за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення в означеній категорії справ виключається.
Не передбачено обов`язкової участі прокурора при розгляді справ за ч. 1 ст. 130КУпАП і положеннями ст. 250 КУпАП, яка розкриває повноваження прокурора при здійсненні ним нагляду, а тому такі повноваження кореспондуються із положеннями ч. 5 ст. 7 КУпАП щодо здійснення нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.
Твердження захисника щодо кримінального характеру адміністративного правопорушення відповідно до практики ЄСПЛ не вказують на обов`язкове залучення прокурора, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 36 КПК України не в усіх випадках участь прокурора в суді є обов`язковою, чинним законодавством про адміністративні правопорушення не передбачена участь прокурора при розгляді справ за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Така позиція узгоджується з релевантною практикою Європейського суду з прав людини. Так, 16 листопада 2023 року ЄСПЛ у справі «Фігурка проти України» (заява № 28232/22) вказав, що відсутність прокурора під час апеляційного перегляду судом постанови про притягнення водія до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за умови дотримання критеріїв безсторонності суду, не порушує Конвенцію.
За таких обставин клопотання про залучення прокурора до участі у справі не підлягає задоволенню.
Також не підлягає задоволенню клопотання про витребування у УПП м. Одеси відеозаписів з інших бодікамер поліцейських з відеозаписом подій, що відбулись під час складання протоколу ААД №427672 від 20 червня 2023 року, оскільки з матеріалів справи вбачається, що до протоколу про адміністративне правопорушення долучено відеозаписи з портативних відеореєстраторів поліцейських №474484 та 474899, на яких зафіксовано обставини складання вищевказаного протоколу. Вказані записи є достатньо інформативними та здійснені з різних ракурсів. У клопотанні не зазначено, які інші відеозаписи (номери портативних відеореєстраторів поліцейських) апелянт просить витребувати та які обставини, на відміну від наявних у справі відеозаписів, витребувані відеозаписи можуть підтвердити.
Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).
Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але необмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
В рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Приймаючи постанову, суд першої інстанції виходив з того, що обставини правопорушення та вина ОСОБА_1 підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 427672 від 20.06.2023 року, а також дослідженим у судовому засідання відеозаписом.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.
Щодо відповідності процедури огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 вимогам законодавства, апеляційний суд зазначає наступне.
Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103.
Відповідно до п. 2, п. 3 Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Відповідно до п. 2, п. 3 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – заклад охорони здоров`я).
Відповідно до п. 6, 7 Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.
Відповідно до п. 8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. 
Апеляційним судом досліджено долучений до матеріалів справи відеозапис з портативних відеореєстраторів поліцейських №474484 та 474899, з якого вбачається, що поліцейськими було зупинено транспортний засіб Suzuki swift, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . Поліцейський повідомив, що вбачає у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння та запропонував йому пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу або у закладі охорони здоров`я (23:58:47, 23:55:28, 23:58:47, 23:58:47, 00:01:18). Далі ОСОБА_1 , погодившись пройти огляд на місці зупинки, у період часу з 00:09:27 по 00:28:28 багаторазово безрезультатно робив спроби пройти тест за допомогою приладу Драгер. О 00 годин 30 хвилин такі дії ОСОБА_1 були розцінені поліцейським, як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння.
Отже доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння та йому не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я спростовуються дослідженим апеляційним судом відеозаписом.
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що дії ОСОБА_1 були направлені на непроходження ним огляду на стан сп`яніння, які були правильно кваліфіковані працівниками поліції як відмова від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо порушення права на захист у зв`язку з нероз`ясненням поліцейськими його прав та не забезпечення участі адвоката під час складання протоколу про адміністративне правопорушення є необґрунтованими.
З протоколу про про адміністративне правопорушення серії серії ААД № 427672 від 20.06.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП.
Також, слід зазначити, що положеннями ст. 268 КУпАП передбачено, серед іншого, право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.
При цьому, розгляд справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП здійснює суд, а не працівник поліції, який складає протокол про адміністративне правопорушення. Під час розгляду справи ОСОБА_1 користувався послугами адвоката, тому його право на адвокатську допомогу забезпечено в судах першої та апеляційної інстанціях.
Доводи апеляційної скарги про те, що під час проходження  ОСОБА_1  огляду на стан сп`яніння на нього чинився тиск з боку поліцейських не знайшли свого підтвердження під час дослідження долученого до протоколу відеозапису. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази звернення  ОСОБА_1 до правоохоронних органів із заявою щодо вчинення стосовно нього працівниками поліції будь-яких незаконних дій при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.
Разом з тим, суд першої інстанції слушно зауважив про неприпустимість використання поліцейськими під час виконання своїх посадових обов`язків нецензурної лайки.
Враховуючи викладене, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України підтверджуються зібраними по справі доказами. Підстави вважати вказані докази неналежними у суду апеляційної інстанції відсутні.
При перевірці висновків в постанові суду першої інстанції, у відповідності до приписів ст. 294 КУпАП, апеляційним судом не встановлено обставин, які б підтверджували доводи апеляційної скарги та спростовували зазначені висновки.
Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів, суд приходить до висновку, що твердження апеляційної скарги з приводу відсутності в діях  ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю наявних в матеріалах справи доказів.
При цьому апеляційний суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.
Даючи оцінку доводам, викладеним у апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справах «Серявін та інші проти України», «Трофимчук проти України», «Проніна проти України»). Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо наведення обґрунтування рішення, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Апеляційний суд вважає, що викладені в цій постанові висновки прийнятого рішення та його мотивування є достатніми і зрозумілими та відповідають вимогам закону.
Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Канікаєв Ю.О., підлягає залишенню без задоволення, а постанова постанову Суворовського районного суду міста Одеси від 26 січня 2024 року залишенню без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Канікаєв Юрій Олегович, залишити без задоволення.
Постанову Суворовського районного суду міста Одеси від 26 січня 2024 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Ю. Карташов