УХВАЛА
07 травня 2024 року 
м. Київ
справа №360/931/23
адміністративне провадження № К/990/15220/24 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):
судді-доповідача - Радишевської О.Р.,
суддів - Мацедонської В.Е., Смоковича М.І.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Лашутіним Сергієм Олександровичем, на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2023 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2024 року у справі №360/931/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Луганській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції України в Луганській області, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Луганській області щодо ненарахування та невиплати позивачу додаткової доплати за службу в особливих умовах (період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з плану запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СOVID-19, спричиненої захворюванням SARS-СоV-2) відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2020 року № 375 за грудень 2020 року, за січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2021 року, та за січень, лютий, березень, квітень, травень, червень 2022 року;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Луганській області нарахувати та виплатити позивачу додаткову доплату за службу в особливих умовах (період карантину, встановлений Кабінетом Міністрів України щодо скасування розширення на території України) гострої респіраторної хвороби СOVID-19, спричиненої захворюванням SARS-СоV-2) відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2020 року № 375 за грудень 2020 року, за січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень  2021 року, та за січень, лютий, березень, квітень, травень, червень 2022 року.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2023 року, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2024 року, у задоволенні позову відмовлено.
Ухвалою Верховного Суду від 20 березня 2024 року  касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представником - адвокатом Лашутіним Сергієм Олександровичем, на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2023 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2024 року у справі №360/931/23 повернуто особі, яка її подала.
19 квітня 2024 року до Суду надійшла повторна касаційна скарга ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Лашутіним Сергієм Олександровичем, на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2023 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2024 року у справі №360/931/23.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Проаналізувавши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VIII.
Частиною першою статті 13 КАС України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз указаних положень дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються з ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
Водночас пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які, у розумінні Закону України «Про запобігання корупції», займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Зі змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій убачається, що у спірному періоді позивач проходив службу в Головному управлінні Національної поліції в Луганській області на посадах: заступника начальника сектору превенції Сватівського ВП Головного управління Національної посаді  в Луганській області (з 24 вересня 2020 року по 01 лютого 2021 року); начальника сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Сватівського РВП Головного управління Національної поліції в Луганській області (з 01 лютого 2021 року по 16 листопада 2021 року); старшого інспектора сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Сєвєродонецького РУП Головного управління Національної поліції в Луганській області в Луганській області (з16 листопада 2021 року по 30 червня 2022 року). 
Відомостей про те, що позивач є службовою особою, яка займає відповідальне та особливо відповідальне становище, відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України, у системному зв`язку з положеннями примітки до статті 51-3 Закону України «Про запобігання корупції» (у редакції, чинній на момент звернення позивача до суду), суду касаційної інстанції не надано і у судових рішеннях така інформація відсутня.
За таких обставин і правового регулювання публічно-правовий спір у цій справі відноситься до справ незначної складності.
У касаційній скарзі відсутнє будь-яке посилання скаржника на передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України випадки для відкриття касаційного провадження у справі незначної складності. Мотиви, наведені у касаційній скарзі, зводяться лише до переоцінки доказів у справі та незгоди з висновками судів попередніх інстанцій щодо застосування норм чинного законодавства.
У Рішенні від 22 листопада 2023 року у справі № 3-88/2021(209/21, 47/22, 77/23, 188/23) Конституційний Суд України вказав, що Верховний Суд як суд касаційної інстанції щодо перегляду в касаційному порядку судових рішень має виконувати повноваження щодо усунення порушень норм матеріального та/або процесуального права, виправлення судових помилок і недоліків судових рішень, а не задля нового розгляду справи та нівелювання ролі судів першої та апеляційної інстанцій у вчиненні правосуддя. Унормування процесуальних відносин у спосіб визначення в процесуальному законі підстав для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, можливе як виняток і лише у разі, коли це обумовлено потребами, що є значущими для дієвості та ефективності правосуддя, зокрема потребою розв`язання Верховним Судом як найвищим судом у системі судоустрою України складного юридичного питання, яке має фундаментальне значення для формування судами єдиної правозастосовної практики.
Водночас, оскаржуючи судові рішення у справі незначної складності, скаржник не обґрунтував випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
З огляду на зазначене та враховуючи, що скаржник, оскаржуючи судові рішення у цій справі, не вказав випадків для відкриття касаційного провадження, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, підстави перевірки інших доводів касаційної скарги відсутні.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Суд також ураховує позицію, висловлену Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ) в ухвалі від 09 жовтня 2018 року, щодо неприйнятності заяви у справі «Азюковська проти України» (заява №26293/18), в якій заявником оскаржувалася відмова суду касаційної інстанції у відкритті касаційного провадження у зв`язку з віднесенням справи до категорії справ незначної складності. Так, ЄСПЛ указав, що застосування критерію малозначності у цій справі було передбачуваним, справа розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявниця не продемонструвала наявності інших виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.
За такого правового регулювання та обставин справи у відкритті провадження необхідно відмовити.
З огляду на зазначене, клопотання скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень Судом не вирішується.
Керуючись статтями 12, 13, 248, 328, 333, 359 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Лашутіним Сергієм Олександровичем, на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2023 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2024 року у справі №360/931/23. 
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач:  Судді:	О.Р. Радишевська   В.Е. Мацедонська   М.І. Смокович