Справа № 161/3846/24  Провадження №33/802/350/24 	Головуючий у 1 інстанції:Олексюк А. В. 	
	Доповідач: Денісов  В. П.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 травня 2024 року                                                                 місто Луцьк
Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисника – адвоката Пікуна І.А., розглянувши апеляційну скаргу захисника на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 квітня 2024 року щодо ОСОБА_1 ,
В С Т А Н О В И В:
Оскаржуваною постановою  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та призначено їй стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп..
ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що вона 14.02.2024 о 23 год 59 хв у м. Луцьку на вул. Рівненська 3 керувала транспортним засобом марки Renault Clio д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою газоаналізатора Drager Alkotest ARMF-0300, результат – 0,38‰, чим перша порушила вимоги, передбачені п.2.9А ПДР України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погодившись із постановою судді, захисник Пікун І.А. подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що оскаржувана постанова винесена без повного та всебічного з`ясування обставин у справі, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.
На переконання апелянта, місцевий суд поза увагою залишив покази ОСОБА_1 , яка в судовому засіданні вину не визнала. Пояснила, що дійсно вживала вино, але транспортним засобом не керувала, за кермом автомобіля перебував її чоловік. Сіла в машину, щоб забрати зарядний пристрій.
Також захисник звертає увагу на розбіжності у часі та даті вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення та на відеозаписах, наявних в матеріалах справи. Крім того, апелянт зауважує, що жодне відео поліцейських не зафіксувало рух транспортного засобу.
У свою чергу, на думку сторони захисту, не можна вважати належними і допустимими доказами свідчення працівників поліції, оскільки вони є зацікавленими особами. 
На підставі зазначеного, апелянт просить оскаржувану постанову скасувати, прийняти нову, якою провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та її захисника, які підтримували апеляційну скаргу і просили скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.
Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно приписів ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Положеннями ст.280 КУпАП регламентовано, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Вказаних вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , дотримався.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю підтверджується наявними у справі доказами. 
Зокрема, її вина стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №418427 від 15.02.2024 (а.с.1); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.5); чек-результатом тесту №1064 від 15.02.2024 (а.с.2); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15.02.2024 (а.с.4); відеозаписами з відеореєстратора поліцейського (а.с.7), а також іншими матеріалами справи.
Апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ч.1 ст.251, ст.252 КУпАП), не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам, які у своїй сукупності та взаємозв`язку доводять вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, яке ставиться їй у провину.
В апеляційній скарзі захисником заперечується факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, однак, на переконання апеляційного суду, такі твердження є голослівними та спростовуються матеріалами справи.
Так, відеозаписом №…16-24 зафіксовано як особа жіночої статті, як в подальшому встановлено ОСОБА_1 , підійшла до транспортного засобу Renault Clio д.н.з. НОМЕР_1 . Даний відеозапис датований 14.02.2024, час зйомки розпочався о 23 год 57 хв. У свою чергу, відеозаписом №…16-16 зафіксовано транспортний засіб Renault Clio д.н.з. НОМЕР_1 , з увімкненими заднім світлом фар, з водійського місця вийшла ОСОБА_1 . Даний відеозапис датований 14.02.2024, час зйомки розпочався о 23 год 59 хв (а.с.7). 
Аналізуючи вказані відеозаписи, апеляційний суд доходить переконання, що ОСОБА_1 здійснила рух заднім ходом, адже про переміщення транспортного засобу свідчить зміна горизонтальної розмітки біля автомобіля.
Вказане узгоджується як з поясненнями самої ОСОБА_1 , зафіксованими на відеозаписі № export, на якому вказала, що на прохання чоловіка перепаркувала транспортний засіб на декілька метрів, так і з поясненнями поліцейських ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
У свою чергу, відеозаписом № export зафіксовано, що в транспортному засобі Renault Clio д.н.з. НОМЕР_1 на водійському місці знаходиться ОСОБА_1 , будь-які інші особи, у тому числі чоловік останньої, в автомобілі та біля нього не перебували. Вказаним відеозаписом також зафіксовано процедуру проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального приладу Драгер, результат якого становив 0,38‰, що свідчить про перебування першої у стані алкогольного сп`яніння (а.с.7).
Долучений до матеріалів справи відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, оскільки ним зафіксовані реальні дані, які не носять суб`єктивного характеру та дозволяють відновити послідовність подій, що дійсно відбулися, не можуть бути спростовані та мають істотне значення для розгляду справи. 
З огляду на зазначене, працівниками поліції правильно встановлено особу водія, щодо якого було складено відповідні адміністративні матеріали. 
Резюмуючи наведене, твердження захисника про не керування ОСОБА_1 транспортним засобом, на переконання апеляційного суду, є лише способом захисту, метою якого є уникнення останньою від адміністративної відповідальності, яка згідно санкції ч.1 ст.130 КУпАП є безальтернативною.
Також будь-яких розбіжностей в часі і даті складанні протоколу про адміністративне правопорушення та часі і даті зафіксованому на відеозаписі поліцейських апеляційний суд не вбачає. 
Як було зазначено вище, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, яке ставиться їй у провину, поліцейськими був виявлений 14.02.2024 о 23 год 59 хв, що зафіксовано на відеозаписі №…16-16. Вказане відображено в протоколі про адміністративне правопорушення у графі місце скоєння адміністративного правопорушення. У свою чергу, складання працівниками поліції щодо ОСОБА_1 матеріалів про адміністративне правопорушення відбулося вже 15.02.2024, що зафіксовано відеозаписом № export. Вказане відображено в протоколі про адміністративне правопорушення у графі місце складання протоколу.
Щодо тверджень сторони захисту про недопустимість як доказу показань працівників поліції  ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , то апеляційний суд зазначає, що місцевим судом їх було належним чином оцінено у взаємозв`язку з іншими наявними в матеріалах письмовими доказами. 
Таким чином, всупереч доводам апеляційної скарги, судом першої інстанції взято до уваги та надано належну оцінку всім доказам, які містяться в матеріалах справи, здобутим у відповідності до вимог закону та які є достатніми для висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, яке ставиться їй у провину.
Проаналізувавши зібрані й досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи. 
При накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП, суд врахував фактичні обставини справи, дані про особу порушника та обґрунтовано застосував безальтернативне адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
Враховуючи вказане вище, підстави для скасування постанови судді та закриття провадження у даній справі з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, відсутні. 
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника Пікуна І.А. – залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 квітня 2024 року щодо ОСОБА_1 – без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинськогоапеляційного суду                                   В.П. Денісов