П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
 
05 червня  2024 року                                                                                             м. Київ
         
Справа № 761/25968/21
Провадження: № 22-ц/824/10511/2024
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
 
головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т. О., 
суддів Верланова С. М., Нежури В. А., 
секретар Сакалош Б. В.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 
на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 01 лютого 2024 року, постановлену під головуванням судді Савицького О. А. 
за скаргою ОСОБА_1 на рішення державного виконавця, заінтересовані особи: Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», головний державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Савчук Костянтин Петрович,
у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», третя особа: Національне агентство з питань запобігання корупції, про визнання незаконним та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,
 
      у с т а н о в и в:
         
У квітні 2024 ОСОБА_2 звернулась до суду із скаргою на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Савчука К.П., яку мотивує тим, що в провадженні Шевченківського ВДВС у м.Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) перебувало виконавче провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа № 761/25968/21, виданого 02.08.2022 року Шевченківським районним судом м. Києва, про поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділу контрольних заходів неосновного виробництва департаменту з проведення контрольних заходів Дирекції з контрольно-ревізійної роботи. 20.11.2023 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з підстави, передбаченої п.9 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Посилаючись на те, що вона на роботі фактично поновлена не була, рішення суду не виконано, вважає, що дії державного виконавця щодо закінчення виконавчого провадження, а також й винесена ним відповідна постанова є неправомірними та такими, що порушують її права, а тому звернулась до суду з даною скаргою.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 01 лютого 2024 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця відмовлено.
Не погодившись із таким судовим рішенням, ОСОБА_1 09 квітня 2024 року подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просила ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову про задоволення скарги.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначила, що суд першої інстанції не врахував, що виконання рішення про поновлення на роботі вважається закінченим з моменту видачі наказу про поновлення працівника на роботі, фактичного допуску працівника до роботи та створення можливості виконання ним своїх обов`язків. Проте вона, стягувач, не була фактично допущена до роботи. Окрім того, вважає, що роботодавець має поновити її на рівнозначній посаді або внести відповідні зміни до штатного розпису у зв`язку із скороченням посади, яку обіймала ОСОБА_1 . Вважає, що ні державним виконавцем, ні боржником не враховано роз`яснень Державної служби з питань праці та Міністерства економіки України щодо заходів з виконання рішення суду про поновлення працівника на роботі.
Ухвалами Київського апеляційного суду від 14 травня 2024 року відкрито апеляційне провадження у справі, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.
У відзиві на апеляційну скаргу Свириденко І. А. в інтересах ДП «НАЕК «Енергоатом» доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважав безпідставними, зазначив, що ДП «НАЕК «Енергоатом» на виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17.11.2021 у справі № 761/25968/21 видано наказ від 19.11.2021 № 1409-к «Про поновлення на роботі ОСОБА_1 », яким  скасовано дію наказів ДП «НАЕК «Енергоатом» від 28.05.2021 № 673-к «Про звільнення ОСОБА_1 » від 18.06.2021 № 769-к «Про внесення змін до наказу ДП «НАЕК «Енергоатом» та від 28.05.2021 № 673-к «Про звільнення ОСОБА_1 »; поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу контрольних заходів підрозділів неосновного виробництва департаменту з проведення контрольних заходів Дирекції з контрольно-ревізійної роботи з 19.11.2021 року, а отже, поновивши ОСОБА_1 на посаді, належним чином виконало рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17.11.2021 року. Також зазначив, що вказане рішення не зобов`язує ДП «НАЕК «Енергоатом» включити посаду начальника відділу контрольних заходів підрозділів неосновного виробництва департаменту з проведення контрольних заходів Дирекції з контрольно-ревізійної роботи до штатного розпису. В той же час, ДП «НАЕК «Енергоатом» на виконання рішення суду відповідно до законодавства про працю видало наказ про поновлення стягувача на роботі, внесло запис до трудової книжки стягувача про поновлення її на роботі, закріпило за стягувачем робоче місце та забезпечило офісною та комп`ютерною технікою,  активувало стягувачу постійну електронну картку-перепустку (для входу/виходу до/з адміністративних будівель Компанії), вело облік входу/виходу стягувача до/з адміністративних будівель Компанії, нараховувало та виплачувало стягувачу заробітну плату, нараховувало та виплачувало стягувачу заробітну плату за період перебування у відпустці (відпускні), тощо. Надані ДП «НАЕК «Енергоатом» докази було визнано органом ДВС достатніми для підтвердження факту виконання судового рішення, у зв`язку з чим державний виконавець 20.11.2023 року виніс відповідну постанову про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_1, яка є предметом оскарження.
Стосовно доводів скаржниці щодо неврахування судом листів, роз`яснень Державної служби з питань праці та Міністерства економіки України відносно заходів з виконання рішення суду про поновлення працівника на роботі зазначив, що покладання на роботодавця обов`язку повторно проходити процедуру внесення змін та затвердження нового штатного розпису зі скороченням відповідної посади законодавством не передбачено.
В судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала з викладених у ній підстав.
Свириденко І. А. в інтересах АТ «НАЕК «Енергоатом» доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважав необґрунтованими, апеляційну скаргу просив залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.
Інші учасники у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їх відсутності. 
Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. 
Вислухавши пояснення учасників справи, які з`явились в судове засідання,  дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Як убачається із матеріалів справи та встановлено судом, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 17 березня 2021року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 29 червня 2022 року, позовні вимоги ОСОБА_1 до ДП «НАЕК «Енергоатом» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено.
Визнано незаконним та скасовано наказ ДП «НАЕК «Енергоатом» №673-к від 28 травня 2021 року «Про звільнення ОСОБА_1 » та наказ №796-к від 18 червня 2021 року «Про внесення змін до наказу ДП «НАЕК «Енергоатом» від 28 травня 2021 року №673-к «Про звільнення ОСОБА_1 ».
Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу контрольних заходів підрозділів неосновного виробництва департаменту з проведення контрольних заходів Дирекції з контрольно-ревізійної роботи з дня звільнення  з 18 червня 2021 року.
Стягнуто із ДП «НАЕК «Енергоатом» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 297969,36 грн.
Стягнуто із ДП «НАЕК «Енергоатом» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908 грн.
03.11.2023 року головним державним виконавцем Шевченківського ВДВС у м.Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) Савчуком К.П. винесено постанову про відкриття вказаного виконавчого провадження № НОМЕР_1.
В той же час, ДП «НАЕК «Енергоатом» на виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17.11.2021 року наказом від 19.11.2021 № 1409-к «Про поновлення на роботі ОСОБА_1 » скасовано дію наказів ДП «НАЕК «Енергоатом» від 28.05.2021 № 673-к «Про звільнення ОСОБА_1 » від 18.06.2021 № 769-к «Про внесення змін до наказу ДП «НАЕК «Енергоатом» та від 28.05.2021 № 673-к «Про звільнення ОСОБА_1 »; поновлено  ОСОБА_1 на посаді начальника відділу контрольних заходів підрозділів неосновного виробництва департаменту з проведення контрольних заходів Дирекції з контрольно-ревізійної роботи з 19.11.2021 року. 
Наказом ДП «НАЕК «Енергоатом» від 23.11.2021 року № 1426-к «Про внесення змін до наказу ДП «НАЕК «Енергоатом» від 19.11.2021 року № 1409-к» внесено зміни до наказу ДП «НАЕК «Енергоатом» від 19.11.2021 року № 1409-к «Про поновлення на роботі ОСОБА_1 » та зазначено, що датою поновлення ОСОБА_1 слід вважати 18 червня 2021 року. 
19.11.2021 на підставі наказу від 19.11.2021 № 1409-к в трудовій книжці ОСОБА_1 було зроблено запис за номером 25 про поновлення її на роботі на посаді начальника відділу контрольних заходів підрозділів неосновного виробництва департаменту з проведення контрольних заходів Дирекції з контрольно-ревізійної роботи.
07.11.2023 року ДП «НАЕК «Енергоатом»  звернулося до органу ДВС з заявою про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_1 (від 07.11.2023 №01-22913/10-вих), у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
20.11.2023 р. головним державним виконавцем Шевченківського ВДВС у м.Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) Савчуком К.П. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_1 з підстави, передбаченої п.9 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки рішення згідно з виконавчим документом фактично виконано в повному обсязі.
Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив із того, що боржником видано наказ про поновлення заявника на роботі, внесено відповідні відомості до її трудової книжки та допущено заявника до роботи, тобто, рішення суду про поновлення на роботі було виконано боржником у повному обсязі, а тому у державного виконавця були наявні правові підстави для закінчення виконавчого з підстави, передбаченої п.9 ч.1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження».
Перевіряючи висновки суду першої інстанції колегія суддів виходить з наступного.
Приписами пп. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Так, частиною 2 статті 65 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що рішення про поновлення на роботі вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.
Як убачається з матеріалів справи, ДП «НАЕК «Енергоатом» на виконання рішення суду відповідно до законодавства про працю видало наказ про поновлення стягувача на роботі, внесло запис до трудової книжки стягувача про поновлення її на роботі, закріпило за стягувачем робоче місце та забезпечило офісною та комп`ютерною технікою, активувало стягувачу постійну електронну картку-перепустку (для входу/виходу до/з адміністративних будівель Компанії), вело облік входу/виходу стягувача до/з адміністративних будівель Компанії, нараховувало та виплачувало стягувачу заробітну плату, нараховувало та виплачувало стягувачу заробітну плату за період перебування у відпустці (відпускні), тощо. 
Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, встановивши вищевказані обставини, зокрема, врахувавши наявність наказу про поновлення ОСОБА_1 на роботі та внесення відповідних записів до її трудової книжки, а також фактичне допущення ОСОБА_1 до роботи (визначення робочого місця, забезпечення офісною та комп`ютерною технікою  і т.п.),  застосувавши положення ч. 2 ст. 65 Закону України "Про виконавче провадження" дійшов обґрунтованого висновку про правомірність дій головного державного виконавця Шевченківського ВДВС у м.Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Савчука  К. П. при прийнятті рішення у вигляді постанови від 20.11.2023 про закінчення виконавчого провадження.
Щодо доводів  апеляційної скарги ОСОБА_1 про неврахування судом першої інстанції висновків Верховного Суду,  що викладені в постанові від 26.02.2020 у справі №702/725/17, та висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.11.2019 у справі №711/8138/18, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до правового висновку, викладеного Верховним Судом у постанові від 26.02.2020 року у справі № 702/725/17, КЗпП України не містить визначення поняття «поновлення на роботі», як і не встановлює порядку виконання відповідного рішення. Частково умови, за яких рішення суду про поновлення на роботі вважається примусово виконаним, закріплені у статті 65 Закону України «Про виконавче провадження». Так, згідно з цією статтею рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.
При розумінні роботи як регулярно виконуваної працівником діяльності, обумовленої трудовим договором, поновлення на роботі також включає допущення працівника до фактичного виконання трудових обов`язків, тобто, створення умов, за яких він може їх здійснювати у порядку, що мав місце до незаконного звільнення. 
Таким чином, виконання рішення про поновлення на роботі вважається закінченим з моменту фактичного допуску працівника, поновленого на роботі рішенням суду, до виконання попередніх обов`язків на підставі відповідного акта огляду, який раніше прийняв незаконне рішення про звільнення або переведення працівника.
При цьому, мається на увазі не формальне, а фактичне забезпечення поновленому працівнику доступу до роботи і можливості виконання своїх обов`язків.
Водночас, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.11.2019 року у справі № 711/8138/18 викладено правовий висновок про те, що законодавець передбачає обов`язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення на роботі працівника в разі його незаконного звільнення. Цей обов`язок полягає в тому, що роботодавець зобов`язаний видати наказ про поновлення працівника на роботі відразу після оголошення рішення суду незалежно від того, чи буде це рішення суду оскаржуватися. У разі невиконання цього обов`язку добровільно рішення суду підлягає виконанню у примусовому порядку.
Як зазначено вище, ДП «НАЕК «Енергоатом» на виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17.11.2021 року видало наказ від 19.11.2021 № 1409-к «Про поновлення на роботі ОСОБА_1 », яким скасовано дію наказів ДП «НАЕК «Енергоатом» від 28.05.2021 № 673-к «Про звільнення ОСОБА_1 » від 18.06.2021 № 769-к «Про внесення змін до наказу ДП «НАЕК «Енергоатом» та від 28.05.2021 № 673-к «Про звільнення ОСОБА_1 »; поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу контрольних заходів підрозділів неосновного виробництва департаменту з проведення контрольних заходів Дирекції з контрольно-ревізійної роботи з 19.11.2021 року. 
Наказом ДП «НАЕК «Енергоатом» від 23.11.2021 року № 1426-к «Про внесення змін до наказу ДП «НАЕК «Енергоатом» від 19.11.2021 року № 1409-к» внесено зміни до наказу ДП «НАЕК «Енергоатом» від 19.11.2021 року № 1409-к «Про поновлення на роботі ОСОБА_1 » та зазначено, що датою поновлення ОСОБА_1 слід вважати 18 червня 2021 року. 
Окрім того, ДП «НАЕК «Енергоатом» закріпило за ОСОБА_1 робоче місце та забезпечило офісною та комп`ютерною технікою,  активувало останній постійну електронну картку-перепустку (для входу/виходу до/з адміністративних будівель Компанії), з моменту видання відповідного наказу підприємтво вело облік входу/виходу ОСОБА_1 до/з адміністративних будівель Компанії, нараховувало та виплачувало їй заробітну плату, тощо. 
Дані обставини скаржником в суді апеляційної інстанції не заперечувались.
Вищенаведене дає всі підстави вважати, що роботодавець добровільно і негайно виконав рішення суду про поновлення на роботі працівника, фактично забезпечив ОСОБА_1 робочим місцем, та надав їй доступ та можливості для виконання своїх посадових обов`язків, отже, доводи скаржниці щодо неврахуванням судом висновків Верховного Суду є безпідставними.
 
Щодо доводів ОСОБА_1 про неврахування судом листів, роз`яснень Державної служби з питань праці та Міністерства економіки України відносно заходів з виконання рішення суду про поновлення працівника на роботі,  слід зазначати таке.
Під час здійснення заходів примусового виконання рішень та вчинення виконавчих дій державний виконавець керується Конституцією України, Законами України та іншими нормативно-правовими актами, у першу чергу Законом України «Про виконавче провадження» та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5, норми яких носять імперативний характер.
Державна служба України з питань праці у своєму листі від 28.09.2023 № Ц/1/1801ЦА-23 (на який посилається скаржниця) зазначає, що питання неналежного виконання рішення суду, а саме поновлення на посаді, які були відсутні у штатному розписі, до функцій контролюючого органу не входить.
Разом з тим, у листі Міністерства економіки України від 26.05.2021 № 4712-03/29293-01 (на який також посилається скаржниця) чітко зазначено, що листи міністерств не є нормативно-правовими актами, вони мають інформаційний характер і не встановлюють правових норм.
На підставі викладеного, як вірно встановлено місцевим судом, посилання скаржника на лист органу Державної служби України з питань праці є безпідставним, оскільки він не є нормативно-правовим актом та носить лише інформаційний характер.
Поряд з цим, колегія суддів зазначає, що покладання на роботодавця обов`язку повторно проходити процедуру внесення змін та затвердження нового штатного розпису зі скороченням відповідної посади законодавством не передбачено. 
Такі висновки  висловлені Верховним Судом у постановах від 08.05.2024 у справі № 761/15152/21 (провадження № 22-ц/824/11376/2024), від 21.03.2018 у справі № 243/2748/16-ц (провадження № 61-11510св18), від 27.01.2023 у справі № 947/25509/21 (провадження № 61-8581св22).
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та зводяться до власного тлумачення скаржником положень  статті 65 Закону України «Про виконавче провадження».
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 01 лютого 2024 року залишенню без змін.
 
Керуючись  ст.ст. 367, 368, 374, 375,  381-384 ЦПК України, суд
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 01 лютого 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції з підстав, визначених ч. 2 ст. 389 ЦПК України.
 
Повне судове рішення складено 24 червня 2024 року.
 
Головуючий                                                                               Т. О. Невідома

Судді                                                                                          С. М. Верланов

                                                                                                      В. А. Нежура