ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

24 червня 2024 року	  м. Одеса	Справа № 915/187/22	
Південно-західний  апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Філінюк І.Г.
суддів: Богатиря К.В., Поліщук Л.В.   

секретар судового засідання – Чеголя Є.О.
за участю представників учасників процесу:
Арбітражний керуючий Фоменко М.С.;
від ТОВ «Н АВТО» - адвокат Бартошук В.О.   

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу   
Товариства з обмеженою відповідальністю «Н АВТО»
на постанову Господарського суду Миколаївської області від 02.02.2024 
по справі №915/187/22
за заявою ініціюючого кредитора: Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІ ФЛОУ»
до боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю «Н АВТО»
про банкрутство 

суддя суду першої інстанції – Ржепецький В.О.                                  
місце винесення постанови: м. Миколаїв, Господарський суд Миколаївської області, вул.Фалєєвська, 14
повний текст постанови складено та підписано: 07.02.2024. 

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 28.10.2022 відкрито провадження у справі № 915/187/22 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Н Авто»; визнано вимоги ініціюючого кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІ ФЛОУ» до боржника у розмірі 2   482 352,00 грн, введено процедуру розпорядження майном боржника з 28.10.2022 на строк до 170 календарних днів; призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Фоменко Мілену Сергіївну.
Ухвалою суду від 06.03.2023 судом постановлено: визнати кредиторські вимоги Головного управління ДПС у Миколаївській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Н АВТО» у сумі 1235516,32 грн. та 5368,00 грн. судових витрат із задоволенням у такій черговості: 5368,00 грн. (судовий збір) - 1 черга; 687391,70 грн. (податки та збори) – 3 черга; 548124,62 грн. (штраф та пеня) – 6 черга; Головне управління ДПС у Миколаївській області є конкурсним кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю «Н АВТО» без права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.
15.11.2023 за наслідками попереднього засідання у справі судом відхилено грошові вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Н АВТО» в сумі 728525,00 грн, зобов`язано розпорядника майна включити до реєстру вимог кредиторів боржника визнані судом вимоги кредиторів ТОВ «МАНІ ФЛОУ» та Головного управління ДПС у Миколаївській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Н АВТО», збори кредиторів та комітету кредиторів призначено на 05 грудня 2023 року.
17.01.2024 Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІ ФЛОУ» подано до господарського суду заяву про визнання ТОВ «Н АВТО» банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури та призначення ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Фоменко М.С.
Постановою Господарського суду Миколаївської області від 02.02.2024, зокрема, клопотання Товариство з обмеженою відповідальністю «МАНІ ФЛОУ» від 17.01.2024 – задоволено.
Припинено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю «Н АВТО».
Визнано боржника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Н АВТО» банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.
Призначити ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю «Н АВТО» арбітражного керуючого Фоменко Мілену Сергіївну.
Обґрунтування судового рішення. 
Господарський суд відзначив, що в матеріалах даної справи відсутні будь-які докази, на підставі яких можна було б дійти обґрунтованого висновку про можливість відновлення платоспроможності боржника в порядку, врегульованому чинним законодавством та погасити грошові вимоги кредиторів у спосіб інший, ніж через застосування ліквідаційної процедури, що відповідає визначенню банкрутства, яке міститься в ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства.
Не погодившись із вказаною постановою суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «Н АВТО» звернулося до Південно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить Постанову Господарського суду Миколаївської області від 02.02.2024 у справі №915/187/22 - скасувати, а справу №915/1261/16 передати для подальшого розгляду до господарського суду Миколаївської області на стадію розпорядження майном боржника.
Узагальнені доводи апеляційної скарги. 
В обґрунтування апеляційної скарги, скаржник зазначає, що розпорядником майна не були вжиті усі дії по з`ясуванню реального майнового стану боржника та наявності можливості відновлення ним платоспроможності, в т.ч. застосуванням до боржника процедур санації.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 26.06.2023 було порушено провадження у справі 915/187/22 (915/987/23), в межах справи про банкрутство, за позовом TOB «Н АВТО» про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників, оформленого протоколом №08/21 від 13.08.2021 та договору купівлі-продажу від 15.02.2022, скасування запису в реєстрі, витребування майна з чужого незаконного володіння з подальшою реєстрацією права власності за позивачем.
На час подачі апеляційної скарги судовий розгляд цієї справи триває.
Скаржник зазначає, що згідно з даними звіту про незалежну оцінку вартості нежилої будівлі автосалону зі станцією технічного обслуговування загальною площею 3 094,2 кв.м., розташованої за адресою: м. Миколаїв, вул. Троїцька, 159/1 станом на 02.01.2019р. ринкова вартість вищевказаного об`єкту складала 683 300,00 дол. США, що за курсом НБУ на дату оцінки становило 18 919 400,00 гри. (міститься в матеріалах справи).
Станом на дату укладання оспорюваного договору купівлі-продажу від 15.02.2022р. вартість вказаного об`єкту за курсом НБУ (28,5355) становила 19 498 307,15 грн.
При цьому загальний розмір кредиторських вимог у справі складає 3 723 236,32 грн. (згідно ухвал суду у справі від 06.03.2023р. та від 28.10.2022р).
За твердженням скаржника, за результатом повернення нерухомого майна за оспорюваним договором купівлі-продажу є можливість погасити існуючу кредиторську заборгованість та відновити фінансову спроможність боржника, а справу про банкрутство закрити.
Скаржник вважає, що без встановлення фінансового стану боржника, наявності чи відсутності майнових активів у нього, за рахунок яких можна продовжити виробничу діяльність з метою погашення кредиторської заборгованості, без перевірки можливості застосування до боржника іншої, ніж ліквідація, судової процедури, висновок про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури є передчасним, адже таке рішення повинно прийматися за наявності належних та допустимих доказів про відсутність можливості відновити платоспроможність боржника та погасити вимоги кредиторів не інакше, як через застосування ліквідаційної процедури.
Процесуальний рух справи у суді апеляційної інстанції.
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду заяви було визначено колегію суддів у складі: головуючого судді – Філінюк І.Г. судді Поліщук Л.В., Богатир К.В.,  що підтверджується протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 26.02.2024. 
На момент надходження апеляційної скарги матеріали справи №915/187/22 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду не надходили. 
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду  від 04.03.2024 доручено Господарському суду Миколаївської  області невідкладно надіслати матеріали справи №915/187/22 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.
Відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Н АВТО» на постанову Господарського суду Миколаївської області від 02.02.2024 по справі №915/187/22  до надходження матеріалів справи з суду першої інстанції. 
19.03.2024 матеріали справи №915/187/22 надійшли на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду. 
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.03.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Н АВТО» на постанову Господарського суду Миколаївської області від 02.02.2024 по справі №915/187/22.
Призначено справу № 915/187/22 до розгляду на 21.05.2024 о 14:30 год.
20.05.2024 до суду надійшло клопотання ліквідатора про відмову від апеляційної скарги та закриття апеляційного провадження.
У судовому засіданні Південно-західного апеляційного господарського суду 21.05.2024 відмовлено в задоволенні клопотання арбітражного керуючого Фоменко М.С. про закриття апеляційного провадження у справі відмовити, оскільки в якості ліквідатора арбітражна керуюча Фоменко М.С. почала виконувати свої обов`язки після винесення постанови (ухвала в протокольній формі) та оголошено перерву до 24.06.2024 о 16:00 год.
В судовому засіданні 24.06.2024 скаржник доводи апеляційної скарги підтримали. 
Арбітражна керуюча Фоменко М.С. заперечувала щодо доводів апеляційної скарги, просила постанову Господарського суду Миколаївської області від 02.02.2024 залишити без змін.
Інші представники учасників провадження у справі про банкрутство в судове засідання не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду апеляційних скарг повідомлялися належним чином.
Відповідно до частини 12 статті 270 ГПК України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. 
Зважаючи на те, що в матеріалах справи містяться докази повідомлення всіх учасників судового процесу, а також те, що явка сторін не визнавалася судом обов`язковою, колегія суддів переходить до розгляду апеляційної скарги по суті.
Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 ГПК України, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.
Статтею 1 Кодекс України з процедур банкрутства визначає, що банкрутство – визнана господарським судом неспроможність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедури санації та реструктуризації і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Кодексом, грошові вимоги кредиторів інакше, ніж через застосування ліквідаційної процедури. 
Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі-   КУзПБ), провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України.
Згідно ч. 4 ст. 205 Господарського кодексу України у разі неспроможності суб`єкта господарювання через недостатність його майна задовольнити вимоги кредиторів він може бути оголошений за рішенням суду банкрутом. 
За положеннями ч.1 ст. 209 Господарського кодексу України у разі нездатності суб`єкта підприємництва після настання встановленого строку виконати свої грошові зобов`язання перед іншими особами, територіальною громадою або державою інакше як через відновлення його платоспроможності цей суб`єкт (боржник) відповідно до частини четвертої статті 205 цього Кодексу визнається неспроможним. 
Згідно з частиною першою   статті 6 КУзПБ щодо боржника - юридичної особи застосовуються такі судові процедури: розпорядження майном боржника; санація боржника; ліквідація банкрута.
Згідно ч.ч. 1, 2   ст. 44 КУзПБ   під розпорядженням майном розуміється система заходів щодо нагляду та контролю за управлінням і розпорядженням майном боржника з метою забезпечення збереження, ефективного використання майнових активів боржника, здійснення аналізу його фінансового стану, а також визначення наступної процедури (санації чи ліквідації). Процедура розпорядження майном боржника вводиться строком до 170 календарних днів.
У відповідності до положень   ст. 49 КУзПБ   у підсумковому засіданні суду у процедурі розпорядження майном боржника здійснюється перехід до наступної судової процедури (процедури санації, ліквідації) або закривається провадження у справі. До закінчення процедури розпорядження майном боржника збори кредиторів приймають одне з таких рішень: схвалити план санації та подати до господарського суду клопотання про введення процедури санації і затвердження плану санації; подати до господарського суду клопотання про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.
Як вбачається з матеріалів справи, згідно звіту розпорядника майна за результатами проведення аналізу фінансово-господарської діяльності, інвестиційного становища та становища на ринках ТОВ «Н Авто» та аналізу ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства розпорядником майна встановлено:
          - за період 2018 рік, 9 місяців 2020 року не виявлено ознак дій з приховування стійкої фінансової неспроможності та банкрутства;
- встановлення наявності або відсутності ознак фіктивного банкрутства неможливо в зв`язку з неподанням податкової та статистичної звітності;
- неможливо встановлення факту наявності або відсутності ознак доведення до банкрутства, приховування банкрутства через відсутність необхідних для вирахування відповідних показників документів, у т.ч. за закінченням строку давності їх зберігання;
- встановлення наявності або відсутності ознак незаконних дій у разі банкрутства неможливо через відсутність особи, яка може бути суб`єктом цього правопорушення;
- за показниками коефіцієнту покриття, співвідношення активів та зобов`язань, а також враховуючи фактичну відсутність провадження фінансово-господарської діяльності, що має наслідком відсутність доходів від такої діяльності, товариство перебуває у стані надкритичної неплатоспроможності, як наслідок доцільне застосування ліквідаційної процедури з метою задоволення визнаних судом вимог кредиторів. 
Розпорядником майна проведено інвентаризацію майна боржника, про що складено інвентаризаційні описи та акти від 25.05.2023.
Наявності майна та грошових коштів, достатніх для погашення всіх вимог кредиторів не виявлено.
За сукупністю наведених обставин, фінансове становище боржника характеризується надкритичною неплатоспроможністю.
Доказів можливості відновлення платоспроможності боржника суду не надано.
Як вірно встановлено місцевим господарським судом, в матеріалах даної справи відсутні будь-які докази, на підставі яких можна було б дійти обґрунтованого висновку про можливість відновлення платоспроможності боржника в порядку, врегульованому чинним законодавством та погасити грошові вимоги кредиторів у спосіб інший, ніж через застосування ліквідаційної процедури, що відповідає визначенню банкрутства, яке міститься в ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства.
На зборах кредиторів ТОВ «Н Авто», що відбулися 05 грудня 2023 року 100% вирішальних голосів кредиторів, що належать ТОВ «МАНІ ФЛОУ», було прийнято рішення подати до господарського суду клопотання про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури. Також було прийнято рішення про утворення комітету кредиторів ТОВ «Н Авто» у вкладу ТОВ «МАНІ ФЛОУ» та обрання ТОВ «МАНІ ФЛОУ» головою комітету кредиторів. 05 грудня 2023 року, зважаючи на те, що зборами кредиторів ТОВ «Н Авто» було прийнято рішення подати до господарського суду клопотання про визнання ТОВ «Н Авто» банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, комітетом кредиторів було прийнято рішення визначити кандидатуру арбітражного керуючого Фоменко Мілени Сергіївни (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 2 від 08.02.2013) для її призначення ліквідатором ТОВ «Н Авто» та звернутися до Господарського суду Миколаївської області з відповідним клопотанням
Колегія суддів зазначає, що рішення зборів кредиторів та комітету кредиторів про звернення до суду із клопотанням про визнання боржника банкрутом  прийнято в межах компетенції, визначеної ч.5, ч.8 ст.48 Кодексу України з процедур банкрутства; порядок голосування при прийняті рішень дотриманий, рішення є легітимними. 
Частиною 3 ст.49 КУзПБ регламентовано, що у підсумковому засіданні господарський суд ухвалює одне з таких судових рішень: ухвалу про продовження строку процедури розпорядження майном у межах граничних строків, визначених цим Кодексом; ухвалу про введення процедури санації та затвердження плану санації у разі схвалення плану санації боржника зборами кредиторів та погодження його забезпеченими кредиторами в порядку, встановленому цим Кодексом; постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури; ухвалу про закриття провадження у справі про банкрутство.
Аналіз положень ст. 49 Кодексу України з процедур банкрутства   свідчить, що господарський суд, проводячи підсумкове засідання у справі про банкрутство, приймає рішення про введення наступної судової процедури щодо боржника, які визначені положеннями ст. 6 Кодексу України з процедур банкрутства, з застосуванням судового розсуду (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.09.2020 у справі №915/1261/16).
Судовий розсуд - це передбачене законодавством право суду, яке реалізується за правилами передбаченими   Законом про банкрутство,   Господарським процесуальним кодексом України   та іншими нормативно-правовими актами, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення, встановлених   законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), такий, що є найбільш оптимальним в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.
Відповідно до приписів ст.1 КУзПБ, суб`єкт господарської діяльності може бути визнаний банкрутом тільки в разі встановлення господарським судом його неспроможності відновити свою платоспроможність за допомогою процедури санації та реструктуризації і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Кодексом, грошові вимоги кредиторів інакше, ніж через застосування ліквідаційної процедури.
У ст.1 КУзПБ   надається визначення поняття неплатоспроможності та банкрутства, за змістом яких, при перебуванні суб`єкта підприємницької діяльності у стані "неплатоспроможності", останній може відновити свою платоспроможність шляхом вжиття заходів щодо її відновлення, до яких КУзПБ відносить санацію, виконання зобов`язань перед кредиторами власними силами; тоді як у стані «банкрутства» платоспроможність боржника відновити неможливо та задовольнити визнані судом вимоги кредиторів не інакше як через застосування ліквідаційної процедури.
Під ліквідацією розуміється припинення суб`єкта підприємницької діяльності, визнаного господарським судом банкрутом, з метою здійснення заходів щодо задоволення в порядку цього Кодексу вимог кредиторів шляхом продажу його майна.
Відповідно до частини першої   статті 58 КУзПБ, у випадках, передбачених цим Кодексом, господарський суд у судовому засіданні за участю сторін ухвалює постанову про визнання боржника банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру.
Завдання підсумкового засідання суду полягає у з`ясуванні ознак банкрутства та наявності можливості визначення наступної судової процедури і подальшого здійснення провадження у справі.
Постанова господарського суду про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури є, за своєю правовою природою, судовим рішенням, яке повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом, належних і допустимих доказів у конкретній справі.
Зокрема, аналіз норм законодавства про банкрутство дає підстави зробити висновки про те, що визнаючи боржника банкрутом, суд повинен встановити його неплатоспроможність шляхом здійснення аналізу повноти проведених розпорядником майна заходів, передбачених у процедурі розпорядження майном, та дослідити надані розпорядником майна належні та допустимі докази на підтвердження повноти проведення процедури розпорядження майном, визначеної законодавством з банкрутства.
Слід зазначити, що при прийнятті постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури в суді повинен бути доведений факт неплатоспроможності боржника, як того вимагає ст.205 ГК України, відповідно до положень частини 4 якої, суб`єкт господарювання може бути оголошений банкрутом за рішенням суду, у разі неспроможності суб`єкта господарювання через недостатність його майна задовольнити вимоги кредиторів.
Отже, визнаючи боржника банкрутом, суд має встановити його неплатоспроможність, тобто недостатність майна для задоволення вимог кредиторів, в зв`язку з чим, при винесенні постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури суд в обов`язковому порядку повинен з`ясувати як актив, так і пасив боржника та співставити дані обох величин.
Розмір пасиву боржника визначається згідно з реєстром вимог кредиторів, затвердженим судом в порядку Кодексу України з процедур банкрутства.
Відомості про актив боржника, мають міститися у звіті арбітражного керуючого (розпорядника майна) про фінансово-майновий стан боржника, що повинен бути наданий комітету кредиторів та на основі якого комітет кредиторів вирішує питання про введення наступної судової процедури. Фінансово-майновий стан боржника (актив) повинен бути предметом розгляду в судовому засіданні.
При цьому, достатність чи недостатність активу боржника для задоволення кредиторських вимог оцінюється судом за критеріями формування ліквідаційної маси відповідно до ст.62 КУзПБ.
Згідно з ч.ч. 1-3 ст.62 КУзПБ усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання, включаються до складу   ліквідаційної маси. Майно, визначене родовими ознаками, що належить банкруту на праві володіння або користування, включається до складу   ліквідаційної маси. Індивідуально визначене майно, що належить банкруту на підставі речових прав, крім права власності і господарського відання, не може бути включене до складу ліквідаційної маси.
Проте цим визначенням обсяг ліквідаційної маси не обмежується, оскільки згідно ст. 213 ГК України, з метою врегулювання заборгованості неплатоспроможного боржника у судових процедурах використовуються майнові активи, які належать йому на підставі речових та зобов`язальних прав, а також права інтелектуальної власності. До складу ліквідаційної маси включаються також майнові активи осіб, які відповідають за зобов`язаннями неплатоспроможного боржника відповідно до закону або установчих документів боржника.
Колегія суддів враховує звіт розпорядника майна; інвентаризацію майна боржника; дані реєстру вимог кредиторів, згідно якого розмір кредиторської заборгованості  становить 3   806   564,32 грн. 
Враховуючи викладене та звіту розпорядника майна за результатами проведення аналізу фінансово-господарської діяльності, інвестиційного становища та становища на ринках ТОВ «Н Авто» та аналізу ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства розпорядником майна, встановлено, що пасиви підприємства перевищують вартість його активів, які можуть бути включені до ліквідаційної маси, що є основною ознакою неплатоспроможності.
Враховуючи викладене, місцевим господарським судом вірно встановлено, що неоплатність боржника (недостатність майна для задоволення вимог кредитора); наявність непогашених грошових вимог перед кредитором, які визнані судом; перевищення зобов`язань боржника над його наявним майном (перевищення пасивів над активами); відсутність заяв від можливих інвесторів. 
Крім того, судом першої інстанції обґрунтовано відхилено твердження боржника щодо можливого відновлення платоспроможності товариства, оскільки останні ґрунтуються на припущеннях, боржником не спростовано на підставі належних доказів, зокрема, первинних бухгалтерських документів боржника доводів звіту розпорядника майна за результатами проведення аналізу фінансово-господарської діяльності, не подано суду доказів щодо можливості відновлення платоспроможності у разі повернення в його володіння нерухомого майна, доказів здійснення дій щодо пошуку інвесторів, наявності пропозицій останніх щодо введення процедури санації боржника тощо, а отже наведені твердження не можуть бути покладені в основу судового рішення про недоцільність визнання боржника банкрутом.
Щодо посилання скаржника стосовно перебування на розгляді справи №  915/187/22 (915/987/23) за позовом TOB «Н АВТО» про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників, оформленого протоколом №08/21 від 13.08.2021 та договору купівлі-продажу від 15.02.2022, скасування запису в реєстрі, витребування майна з чужого незаконного володіння з подальшою реєстрацією права власності за позивачем, колегія суддів зазначає, що постановою Південно-західний  апеляційний господарський суду від 03.06.2024 залишено без змін рішенням Господарського суду Миколаївської області від 26.01.2024, яким відмовлено в задоволені позову.
Крім цього, скаржник, піддаючи сумніву відомості за результатами проведеної розпорядником майна щодо Боржника інвентаризації його активів, між тим, всупереч покладеного на скаржника як на сторону у справі згідно зі статтею 74 ГПК України обов`язку, не послався на докази та обставини, що є підставою для його заперечень стосовно відомостей інвентаризації активів Боржника: не вказав на існування активів Боржника, що не були враховані та включені до відомостей за результатами інвентаризації активів Боржника та могли вплинути на подальшу процедуру банкрутства Боржника - рішення щодо визнання його банкрутом; не зазначив органів та установ, до яких мав звернутися, однак не звернувся розпорядник майна із запитами стосовно інформації про активів Боржника тощо.
А тому, з урахуванням встановлених колегією суддів обставин відсутності станом на 02.02.2024 повідомлень про виконання Боржником грошових зобов`язань заяв від потенційних інвесторів або ж (засновників) учасників підприємства щодо оздоровлення фінансового становища Боржника, а також письмових пропозицій від комітету кредиторів щодо санації Боржника чи припинення провадження у справі з інших передбачених законодавством підстав, наведені скаржником аргументи не спростовують висновок суду першої інстанції, щодо неможливості задовольнити вимоги кредиторів у справі не інакше, ніж у ліквідаційній процедурі.
Враховуючи викладене, а також встановлені судом обставини, колегія суддів погоджується з обґрунтованим висновком суду першої інстанції про існування підстав для визнання Боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури через неможливість Боржника відновити платоспроможність, збитковість підприємства, недостатність коштів, за рахунок яких було б можливо погасити кредиторські вимоги без процедури ліквідації.
Згідно положень ст.60 КУзПБ   у постанові про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури господарський суд призначає ліквідатора банкрута з урахуванням вимог, установлених цим Кодексом, з числа арбітражних керуючих, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України. Ліквідатор виконує свої повноваження до завершення ліквідаційної процедури в порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до абз.2 ч.1   ст.28 КУзПБ,   арбітражний керуючий для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією, у разі відсторонення розпорядника майна або керуючого реструктуризацією, визначеного Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою, від виконання повноважень, керуючий санацією, керуючий реалізацією та ліквідатор призначаються господарським судом за клопотанням комітету кредиторів.
Так, комітетом кредиторів боржника вирішено клопотати перед судом про призначення ліквідатором ТОВ «Н Авто» арбітражного керуючого Фоменко Мілени Сергіївни (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 2 від 08.02.2013). 
Арбітражним керуючим Фоменко М.С. подано до суду заяву про згоду на її призначення ліквідатором ТОВ «Н Авто».
За наведеного, апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції щодо призначення ліквідатором ТОВ «Н Авто» арбітражного керуючого Фоменко Мілени Сергіївни (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 2 від 08.02.2013), зобов`язавши її здійснювати заходи ліквідаційної процедури у відповідності до вимог Кодексу України з процедур банкрутства. 
Висновки апеляційного господарського суду:
Згідно статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Будь-яких підстав для скасування Постанови Господарського суду Миколаївської області від 02.02.2024 за результатами її апеляційного перегляду колегією суддів не встановлено.
За вказаних обставин оскаржувана постанова Господарського суду Одеської області від 02.02.2024 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Н АВТО» - залишенню без задоволення.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд –
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Н АВТО» - залишити без задоволення.
Постанову Господарського суду Миколаївської області від 02.02.2024 у справі №915/187/22 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у строки, передбачені статтею 288 ГПК України.
Повний текст постанови складено 26.06.2024.

Головуючий суддя                                                                       Філінюк І.Г.

Суддя                                                                                                     Богатир К.В.

Суддя                                                                                          Поліщук Л.В.