ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 року 
м. Київ

справа № 640/12046/21
адміністративне провадження № К/990/22235/23  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача                                                              Мельник-Томенко Ж.М., 
суддів -                                                             Жука А.В., 
                                                                      Мартинюк Н.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу 
за касаційною скаргою Міністерства оборони України 
на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.05.2023 (головуючий суддя -     Я.М. Василенко, судді - О.М. Ганечко, В.В. Кузьменко)
у справі № 640/12046/21
за позовом ОСОБА_1 
до Міністерства оборони України 
про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, 

встановив:

Короткий зміст позовних вимог 
1. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Міністерства оборони України, в якому просила:
- визнати протиправними дії відповідача щодо проведення розрахунків при звільненні з військової служби з позивачем невчасно, тобто не в день звільнення з військової служби та виключення зі списків особового складу Департаменту юридичного забезпечення Міністерства оборони України 07.04.2021;
- стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні (невиплата одноразових грошової допомоги у разі звільнення з військової служби та грошового забезпечення з 01.04.2021 по 07.04.2021) за період з 08.04.2021 по 20.04.2021, тобто грошове забезпечення за 13 календарних днів в сумі 16 489, 33 грн.
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій 
2. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.08.2022 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Міністерства оборони України щодо проведення розрахунків при звільненні з військової служби з ОСОБА_1 невчасно, тобто не в день звільнення з військової служби та виключення зі списків особового складу Департаменту юридичного забезпечення Міністерства оборони України 07.04.2021. Стягнуто з Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні (невиплата одноразових грошової допомоги у разі звільнення з військової служби та грошового забезпечення з 01.04.2021 по 07.04.2021) за період з 07.04.2021 по 19.04.2021, тобто грошове забезпечення за 13 календарних днів у розмірі 8 154, 00 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
3. Відповідач 21.11.2022 оскаржив вказане рішення в апеляційному порядку. 
4. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.05.2023 у задоволенні клопотання Міністерства оборони України про поновлення строку на апеляційне оскарження відмовлено. У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.08.2022 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії - відмовлено.
5. При постановленні ухвали суд апеляційної інстанції виходив з того, що наведені апелянтом причини пропуску строку на апеляційне оскарження не можуть бути визнані судом поважними.
Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги 
6. Не погоджуючись із ухвалою суду апеляційної інстанції відповідач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.    
7. Обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги відповідач наголошує, що Міністерство оборони України не отримувало рішення суду першої інстанції 23.08.2022, як про це зазначає суд апеляційної інстанції. Підкреслює, що рішення суду першої інстанції не надходило на адресу відповідача і станом на дату подання касаційної скарги.  
Позиція інших учасників справи
8. Позивач правом на подання відзиву на касаційну скаргу не скористалася, відсутність якого згідно приписів частини четвертої статті 338 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає перегляду рішення суду апеляційної інстанції. 
Рух касаційної скарги
9. Ухвалою Верховного Суду від 24.07.2023 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Міністерства оборони України.
10. Ухвалами від 17.04.2024 Верховний Суд прийняв до провадження адміністративну справу та призначив до розгляду у порядку письмового провадження. 
Нормативне врегулювання
11. За приписами статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:
1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;
2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.
12. Згідно з частиною третьою статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
13. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
Оцінка Верховного Суду
14. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, а також надаючи оцінку правильності застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, виходить із такого.
15. Шостий апеляційний адміністративний суд визнав неповажними причини пропуску строку на апеляційне оскарження та відмовив у відкритті апеляційного провадження, оскільки апелянтом не доведено обставин, які обумовили неможливість подання ним апеляційної скарги у встановлений законом строк. 
16. Верховний Суд вважає такий висновок суду апеляційної інстанції передчасним з огляду на таке.
17. Так, відповідно до частини п`ятої статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
18. За приписами частини шостої статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
19. Отже, законодавством визначено, що відлік процесуального строку пов`язується з днем вручення судового рішення, який встановлюється за правилами частини шостої статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України.
20. З матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 
21. За доводами касаційної скарги відповідача, копія судового рішення суду першої інстанції ним отримана не була. Про такі обставини заявник вказував і у суді апеляційної інстанції в обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення з апеляційною скаргою. 
22. Суд апеляційної інстанції виснував про отримання відповідачем копії рішення суду першої інстанції 23.08.2022, що на думку суду, підтверджується наявним у матеріалах справи повідомленням (а.с. 82). 
23. Водночас, із означеного повідомлення встановлено, що в такому міститься лише інформація про надсилання судового рішення у справі № 640/12046/21 на електронну адресу відповідача. 
24. Проте вказане повідомлення не є належним доказом в розумінні приписів частини шостої статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України, що підтверджує дату отримання відповідачем копії судового рішення, оскільки в даному випадку таким може бути повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи. 
25. Отже, є підстави вважати, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження отримання відповідачем копії рішення суду першої інстанції, а посилання суду апеляційної інстанції про вручення відповідачу судового рішення 23.08.2022 є помилковим. 
26. За таких обставин, наявні у матеріалах справи відомості не давали суду апеляційної інстанції обґрунтованих підстав для встановлення факту вручення відповідачу рішення суду першої інстанції, що відповідно слугує початком перебігу процесуального строку для подання апеляційної скарги.
27. З урахуванням викладеного, Верховний Суд дійшов висновку, що судом апеляційної інстанції порушено норми процесуального права, що призвело до постановлення цим судом незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у даній адміністративній справі.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 
28. Відповідно до частини першої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
29. Таким чином, зважаючи на приписи статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України, касаційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване судове рішення - скасуванню із направленням справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду. 
Керуючись статтями 327, 341, 345, 349, 353, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

постановив:

1. Касаційну скаргу Міністерства оборони України задовольнити. 
2. Ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.05.2023 у справі № 640/12046/21 скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції - Шостого апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                     Ж.М. Мельник-Томенко 

Судді                                                                  А.В. Жук                                                  

          Н.М. Мартинюк