УХВАЛА
 
06 червня 2024 року 
м. Київ
 
справа № 643/3569/16-ц
 
провадження № 61-7999ск24
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Ніколаєвим Володимиром Олександровичем, на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 18 січня 2022 року та постанову Харківського апеляційного суду від 01 травня 2024 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії, рішення державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), стягувач - Комунальне підприємство «Харківводоканал», 
 
ВСТАНОВИВ:
 
У січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії, рішення державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків),                      стягувач - Комунальне підприємство «Харківводоканал»                                                                  (далі - КП «Харківводоканал»).
 
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 18 січня 2022 року, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного суду від 01 травня                2024 року, у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_1 в частині вимог скарги про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого листа від 07 лютого 2020 року у справі № 643/3569/16-ц; повернення заявнику стягнуті з його пенсії грошові кошти, з урахуванням інфляційних витрат та 3% річних; звільнення заявника від виконавчих зборів та витрат відмовлено.
Роз`яснено заявнику право звернутися з цими вимогами у порядку, передбаченому законом, а саме, про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у порядку статті 432 ЦПК України; вимогами про повернення стягнутих грошових коштів, з урахуванням інфляційних витрат та 3% річних - у порядку позовного провадження; про оскарження рішень, дій державного виконавця щодо стягнення виконавчого збору та/або витрат на проведення виконавчих дій - у порядку адміністративного судочинства.
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку на подачу скарги відмовлено.
Скаргу ОСОБА_1 залишено без розгляду.
 
У травні 2024 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, шляхом формування документа у системі «Електронний суд», надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Ніколаєвим В. О., на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 18 січня 2022 року та постанову Харківського апеляційного суду від 01 травня 2024 року.
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Подана касаційна скарга ОСОБА_1 не може бути прийнята судом касаційної інстанції, оскільки у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору               у встановленому порядку і розмірі.
 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на скрутне матеріальне становище, оскільки він є інвалідом 3 групи та єдиним джерелом його доходів є пенсія, середньомісячний розмір якої становить 2 520 грн, просить звільнити його від сплати судового збору за подання касаційної скарги, на підтвердження чого надає довідку до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 42 ААВ                          № 707790 від 28 серпня 2023 року та довідку Головного управління Пенсійного фонду України в Харківський області про розмір призначеної, нарахованої та фактично виплаченої пенсії з урахуванням відрахувань від 17 липня 2023 року за період часу з 01 жовтня 2021 року до 31 липня 2023 року. Крім того, просить урахувати прийняття Конституційним Судом України 13 травня 2024 року Рішення   № 6-р(ІІ)2024 у справі за конституційною скаргою ОСОБА_2 щодо відповідності Конституції України (конституційності) частини другої статті 3, підпункту 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір».
 
Відповідно до частини першої та третьої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.
 
Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує                                5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
 
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги слід відмовити, оскільки заявником не наведено відповідних мотивів, з посиланням на положення Закону України «Про судовий збір», а наданих доказів недостатньо для вирішення питання про звільнення від сплати судового збору з урахуванням майнового стану сторони. 
 
Верховний Суд у постанові від 30 березня 2021 року у справі № 338/158/19 (провадження № 61-11548св20) зауважив, що єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати фізичної особи є врахування судом її майнового стану.
 
Згідно із частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
 
Крім того, суд касаційної інстанції звертає увагу ОСОБА_1 на те, що надана ним довідка Головного управління Пенсійного фонду України в Харківський області про розмір призначеної, нарахованої та фактично виплаченої пенсії з урахуванням відрахувань від 17 липня 2023 року містить інформацію про розмір пенсії заявника з 01 жовтня 2021 року до 31 липня 2023 року.
 
Зазначені у клопотанні обставини та надані на їх підтвердження докази, не                                   є безумовними підставами для звільнення від сплати судового збору, оскільки заявником не надано суду касаційної інстанції доказів на підтвердження реального майнового стану (наявність рухомого і нерухомого майна, довідки фіскальних органів про доходи, довідки про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка фіскального органу про перелік розрахункових та інших рахунків, тощо), який перешкоджає виконати вимоги законодавства щодо оплати поданої касаційної скарги судовим збором.
 
Вирішуючи клопотання про звільнення від сплати судового збору, Верховний Суд урахував, що зазначені заявником обставини не є безумовними підставами для звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги.
 
Крім того, Верховний Суд не приймає до уваги посилання ОСОБА_1                                             на рішення Конституційного Суду України від 13 травня 2024 року                                                                                  у справі № 3-187/2023(351/23)(№ 6-р(ІІ)/2024), оскільки частина друга                                    статті 3, підпункт 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI зі змінами, визнані неконституційними                       в зазначеному аспекті, утрачають чинність через шість місяців із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
 
Наведені заявником доводи не дають достатніх підстав для звільнення його від сплати судового збору за подання касаційної скарги, що відповідає                                       статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.
 
Отже, ОСОБА_1 потрібно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги.
 
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України
«Про судовий збір» від 08 липня 2011 року.
 
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час звернення до суду з позовом) судовий збір справляється                                              у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та                                      у фіксованому розмірі.
 
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено, що з 01 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 3 028 грн.
 
Відповідно до підпункту 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України                            «Про судовий збір» за подання фізичною особою до суду касаційної скарги на ухвалу суду; заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Отже, судовий збір за подання касаційної скарги становить 605,60 грн                                        (3 028 грн * 0,2 = 605,60 грн).
 
Згідно із частиною третьою статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті,                      в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
 
З огляду на зазначене, судовий збір за подання касаційної скарги з урахуванням зазначеного коефіцієнту буде становити 484,48 грн (605,60 грн * 0,8%).
 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс.            р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102, найменування податку, збору, платежу «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
 
Оскільки ОСОБА_1 звернувся з касаційною скаргою через систему «Електронний суд», то заявнику, з урахуванням положень частини третьої статті 4 Закону України                «Про судовий збір», необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги  у розмірі 484,48 грн.
 
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ,             що підтверджує його сплату.
 
Крім того, касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду судом касаційної інстанції, оскільки вона подана з порушенням вимог статті 392 ЦПК України.
 
Частиною третьою статті 392 ЦПК України визначено, що касаційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи.
До касаційної скарги, поданої представником, повинна бути додана довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника.
 
Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» (частина четверта статті 62 ЦПК України).
 
Відповідно до частини третьої статті 21 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» повноваження адвоката підтверджуються дорученням Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги та довіреністю відповідно до вимог процесуального законодавства.
 
Відповідно до підпункту 23 пункту 13 Положення про центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 967/5 від 02 липня 2012 року (в редакції наказу Міністерства юстиції України                     № 1487/5 від 24 травня 2016 року) місцеві центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги відповідно до покладених на них завдань забезпечують посвідчення довіреностей, виданих адвокатам/працівникам місцевих центрів суб`єктами права на безоплатну вторинну правову допомогу, за зверненнями яких прийнято рішення про надання такої допомоги.
 
До касаційної скарги представником ОСОБА_1 - адвокатом Ніколаєвим В. О. додано копію доручення Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги для надання безоплатної вторинної правової допомоги від 22 травня 2024 року № 609/2024-3429379 та копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ПТ № 1799.
 
Будь-яких інших доказів, що посвідчують повноваження адвоката                      Ніколаєва В. О. на надання правової допомоги ОСОБА_1 до касаційної скарги не долучено.
 
Отже, представнику ОСОБА_1 - адвокату Ніколаєву В. О. необхідно надати до суду касаційної інстанції довіреність (або її належно завірену копію), оформлену відповідно до вимог процесуального законодавства.
 
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.
 
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.
 
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6, 8 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд

 
УХВАЛИВ:
 
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги відмовити.
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Ніколаєвим Володимиром Олександровичем, на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 18 січня 2022 року та постанову Харківського апеляційного суду від 01 травня 2024 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                     Р. А. Лідовець