ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
09 травня 2024 року           справа №200/1788/23 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Блохіна А.А., суддів: Геращенко І.В., Казначеєва Е.Г., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 19 березня 2024 року у справі № 200/1788/23 (суддя в І інстанції Чекменьов Г.А.) за результатами розгляду звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

                                                            УСТАНОВИВ:

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 25 липня 2023 року в адміністративній справі № 200/1788/23 частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, а саме зобов`язано здійснювати з 10.03.2023 виплату пенсії без обмеження максимальним розміром.
Відповідно до постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2023 року рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 липня 2023 року у справі № 200/1788/23 змінено. Доповнено резолютивну частину рішення наступними абзацами.
“Визнати протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо обмеження розміру виплаченої з 01.03.2023 та з 10.03.2023 індексації пенсії відповідно до Постанови КМУ №168 розміром 1500 грн.
Зобов`язати Головне управління пенсійного фонду в Донецькій області здійснити з 01.03.2023 та з 10.03.2023 перерахунок та виплату пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) у розмірі 1,197 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 р. № 168 “Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році” без обмеження розміру збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 1-7 цієї постанови, максимальним (граничним) розміром 1500 грн та без обмеження пенсії максимальним розміром.”
06 грудня 2023 року видано виконавчі листи у справі.
Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 11 січня 2024 року у справі № 200/1788/23 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подати до Донецького окружного адміністративного суду звіт про повне виконання постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2023 року у справі №200/1788/23 у 30-денний строк, з дня отримання копії ухвали.
05.03.2024 Головне управління Пенсійного управління України в Донецькій області надало звіт про виконання рішення суду, в якому зазначено, що Головним управлінням означене рішення суду виконано в повному обсязі в межах функціональних повноважень та нормативно-правового поля, а саме здійснено перерахунок пенсії Позивачу у розмірі 21199 гривень 32 копійки (розмір пенсії до перерахунку складав 20930 гривень 00 копійок).
Розмір нарахованої пенсії на виконання рішення станом на 01 березня 2023 року та на 10 березня 2023 складає:
- 11000,63 грн. - основний розмір пенсії з розрахунку 60% грошового забезпечення (18334,38 грн. (розмір грошового забезпечення) х 60%));
- 1540,09 грн. - індексація пенсії базового ОСНП 2022 (11000,63 х 0,140);
- 2470,52 грн. - індексація пенсії базового ОСНП 2023 (12540,72 х 0,197);
- 3510,18 грн. - підвищення до пенсії, як інваліду війни (14040,72 х 0,25);
- 2000,00 грн. - щомісячна доплата відповідно до ПКМУ №713.
- 627,90 грн. - підвищення пенсії особі з інвалідністю внаслідок війни ІІІ групи. Згідно Закону №3552 (30% від прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність станом на 01.03.2023 – 2093,00 грн.);
- 50,00 грн. - доплата до підвищення пенсії особі з інвалідністю внаслідок війни ІІІ групи відповідно до Закону №1603.
Нарахована сума доплати за результатами перерахунку згідно рішення з урахуванням виплачених сум за період з 01 березня 2023 року по 31 грудня 2023 року склала 3874 гривні 95 копійок. Доплата за рішенням суду, як така, що не передбачена бюджетом Головного управління потребує додаткового фінансування та буде фактично виплачена після отримання відповідного фінансового ресурсу. 
З метою запиту додаткових фінансових ресурсів на виплату заборгованості нарахованої за рішеннями суду Головним управлінням в межах закріплених повноважень, направлялось відповідне звернення до розпорядника коштів вищого рівня – Пенсійного фонду України (лист від 29 січня 2024 року № 0500-0508-5/8671). Оскільки відповідач вжив заходи з метою виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 липня 2023 року у справі №200/1788/23 просив прийняти звіт про його виконання.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 19 березня 2024 року у справі № 200/1788/23 прийнято звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 02.02.2022 про виконання рішення суду.                     
Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, вважаючи, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржену ухвалу суду та зобов`язати відповідача подати до суду першої інстанції у місячний строк звіт про його виконання.  
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що позивач, який у судовому порядку домігся захисту його порушеного права на отримання у належному розмірі його пенсійного забезпечення, мав обґрунтовані та нормативно підтверджені, тобто легітимні, очікування, що ухвалене іменем України та обов`язкове до виконання, в тому числі відповідачем, судове рішення буде виконане невідкладно та у повному обсязі відповідно до резолютивної частини. 
Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.                              Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.          
Суд першої інстанції приймаючи звіт відповідача про виконання рішення суду, дійшов наступного висновку.
Нарахована позивачу сума доплати має бути виплачена за рахунок коштів Державного бюджету України та проведення такої виплати не може бути здійснене за рахунок власних коштів Пенсійного фонду України, що надійшли від сплати єдиного соціального внеску, а проводиться лише у разі наявності на це відповідних бюджетних асигнувань.
Фктична невиплата позивачу перерахованої пенсії зумовлена не протиправними діями відповідача, а недостатністю виділених бюджетних коштів на виконання судових рішень, боржником у яких є Пенсійний фонд України.
Таким чином, невиконання судового рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області в частині виплати грошових коштів за минулий період за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.
З таким висновком суду першої інстанції не погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.  
Статтею 129 Конституції України встановлено, що однією з основних засад здійснення судочинства є обов`язковість судового рішення. 
Відповідно до статті 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Судові рішення відповідно до статті 124 Конституції України є обов`язковими до виконання на всій території України. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до частин другої та третьої статті 14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
При цьому, частина перша статті 370 КАС України передбачає, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
          Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що здійснення правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів, спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.                               Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.                                                                                                     Згідно з частиною першою статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У пункті 40 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Горнсбі проти Греції», Суд зазначив, що, право на судовий захист було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. (Hornsby v. Greece, № 18357/91).                                                             
У пункті 28 рішення Європейського суду з прав людини від в справі «Антонюк проти України» (заява № 17022/02) зазначено, що відповідальність держави за виконання судових рішень щодо приватних осіб зводиться до участі державних органів у виконавчому провадженні.                                                                                                                          
Крім того, як зазначив Європейський суд з прав людини у пункті 33 рішення у справі «Бакалов проти України» (заява №14201/02) державні органи не можуть довільно посилатись на брак коштів як на виправдання невиконання рішення. Відомо, що затримка у виконанні судового рішення може за певних обставин бути виправдана, але не за рахунок звуження суті права, яке захищається статтею 6 Конвенції.                                                             
З огляду на вказану практику Європейського суду з прав людини колегія суддів доходить висновку, що неповне виконання відповідачем постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2023 року у справі № 200/1788/23  може мати ознаки порушення прав позивача, яке гарантується, зокрема, статтею 6 Конвенції.                               
З метою забезпечення виконання судового рішення статтею 382 КАС України передбачено дві форми судового контролю за виконанням судового рішення: 1) зобов`язання  суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення суду; 2) накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.                     
Так, згідно з положеннями частин першої-третьої статті 382 КАС України Суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.                                                                                 
За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.                                                                                                     
Половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України.                                                                                                     
Отже, судом можуть бути вжиті заходи реагування судового контролю за невиконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту та накладення штрафу на особу відповідальну за виконання рішення суду. При цьому, для прийняття судом звіту суб`єкта владних повноважень необхідним є встановлення виконання відповідним суб`єктом судового рішення у повному обсязі та у спосіб, визначений таким рішенням.                                                                                 
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.                                                                                           
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.                                                                                           
Згідно зі статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.                                                                                                     
Зазначені норми означають, що з метою гарантування правового порядку в Україні кожен суб`єкт приватного права зобов`язаний добросовісно виконувати свої обов`язки, передбачені законодавством, а у випадку невиконання відповідних приписів - зазнавати встановлених законодавством негативних наслідків.                                                             
Водночас суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Слід зазначити, що з метою запиту додаткових фінансових ресурсів на виплату заборгованості нарахованої за рішеннями суду Головним управлінням в межах закріплених повноважень, направлялось відповідне звернення до розпорядника коштів вищого рівня – Пенсійного фонду України (лист від 29 січня 2024 року № 0500-0508-5/8671).
Покладені судом зобов`язання на відповідача можуть бути виконані в повному обсязі, в порядку, встановленому чинним законодавством, та в межах повноважень, покладених на Головне управління Пенсійного фонду в Донецькій області, після надходження відповідних коштів з Державного бюджету України.                                                                                           
З огляду на вищезазначене, колегія суддів доходить висновку, що невиконання судового рішення Головним управлінням Пенсійного фонду в Донецькій області в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.                                                                                                                          
При цьому колегія суддів враховує позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі №704/1547/17 про те, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту можна, зокрема, встановити новий строк подання звіту. Тобто, суд вправі вжити заходів реагування судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту. Для підтвердження мотивації такого підходу потрібно керуватися абзацом першим підпункту 3.2 пункту 3, абзацу другого пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 червня 2009 року №16-рп/2009, де зазначено, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини, а виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової.                                                                                                               
З огляду на вищенаведене, необхідно відмовити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Донецькій області у прийнятті звіту про виконання постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2023 року у справі № 200/1788/23 та встановити відповідачу новий строк протягом трьох місяців з дня отримання цієї ухвали для подання до суду першої інстанції звіту про виконання вказаного рішення 
Зазначений висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, яка викладена в ухвалі від 04 липня 2023 року у справі №200/3958/19-а, та на яку посилається позивач в апеляційній скарзі.                                                                                          
При викладених обставинах, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про прийняття звіту про виконання судового рішення. 
За таких умов, апеляційний суд приходить до переконання про неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи та наявне порушення норм процесуального права. 
Керуючись статтями 308, 311, 315, 317, 320, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                   ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 19 березня 2024 року у справі № 200/1788/23 – задовольнити частково.                                                                                                                   
Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 19 березня 2024 року у справі № 200/1788/23 – скасувати.                                                                                                    
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подати до Донецького окружного адміністративного суду звіт про повне виконання постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2023 року у справі №200/1788/23 протягом трьох місяців з дня отримання цієї ухвали.                                          
Повне судове рішення – 09 травня 2024 року.                                                                 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Колегія суддів                                                                                А.А. Блохін

                                                                                                    І.В. Геращенко

                                                                                                    Е.Г. Казначеєв