ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

23 квітня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 160/5127/24	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Бишевської Н.А. (доповідач),
                               суддів:  Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,     
розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпро 
апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області
на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2024 року
у справі № 160/5127/24
за позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області
до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 
про стягнення податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2024 року Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулось до суду з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , у якому просило суд стягнути податковий борг з відповідачки до бюджету у сумі 34383,95 грн. 
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2024 року у справі № 160/5127/24 адміністративний позов Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу - повернуто позивачу. 
Судом зазначено, що інститут самопредставництва не передбачає обмежень у діях особи, яка представляє інтереси юридичної особи або суб`єкта владних повноважень в порядку самопредставництва. Однак за інформацією Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань повноваження ОСОБА_2 представляти інтереси Головного управління ДПС у Дніпропетровській області є обмеженими, зокрема, в частині відмови, відкликання, визнання позову що є правом підписанта діяти в межах повноважень передбачених інститутом представництва, а не інституту самопредставництва. 
Суд зазначив, що представник позивача на підтвердження свого права представляти інтереси суб`єкта владних повноважень не надала жодних доказів уповноваження її діяти від імені особи відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовну заяву необхідно повернути заявнику, оскільки її підписано особою, право якої на вчинення таких дій не підтверджено у встановленому законом порядку.
Не погодившись з ухвалою суду, Головне управління ДПС у Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу, згідно якої скаржник просить скасувати ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2024 року у справі № 160/5127/24, як таку що винесена з порушенням норм процесуального права. 
Скаржник вказує, що повернення заяв за наявності процесуальної можливості пересвідчитись у наявності в особи повноважень на представництво під час розгляду справи ставить під загрозу дотримання завдань адміністративного судочинства, а також дотримання учасниками справи строків звернення до суду. Вважає, що підтвердженням повноважень представника Головного управління ДПС у Дніпропетровській області Олійник Д.С. в порядку самопредставництва є витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадський формувань з офіційного сайту Міністерства юстиції України.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вбачає підстави для задоволення апеляційної скарги, та зазначає:
Пунктом третім частини четвертої статті 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.
Частинами першою та третьою статті 55 КАС України встановлено, що сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника.
За приписами частини четвертої статті 55 КАС України держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника.
Самопредставництво суб`єкта владних повноважень, виходячи зі змісту приписів  статті 55 КАС України, здійснюється особами, які уповноважені від його імені на підставі закону, статуту, положення або трудового договору (контракту).
Колегією суддів досліджено, що позовна заява від імені Головного управління ДПС у Дніпропетровській області підписана ОСОБА_2 , на підтвердження повноважень якої до позовної заяви додано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадський формувань.
Так, зі змісту вищевказаного витягу вбачається, що ОСОБА_2 діє від імені юридичної особи, у тому числі має право підписувати договори тощо, діє виключно в судах України, без окремого доручення керівника (самопредставництво ДПС, Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, як відокремленого підрозділу ДПС), з правом посвідчення копій документів щодо повноважень, без права відмови, відкликання, визнання позову, відмови, відкликання апеляційних, касаційних скарг.
Відповідно до абзацу 1 частини першої статті 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» від 15 травня 2003 року № 755-IV (далі – Закон № 755-IV) Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.
Як встановлено частиною першою статті 10  Закону № 755-IV, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.
Положеннями частини четвертої статті 10 Закону № 755-IV передбачено, що відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи - підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах.
У випадку, що розглядається, до ЄДР внесено відомості про ОСОБА_2 , яка діє від імені юридичної особи, у тому числі має право підписувати договори тощо, діє виключно в судах України, без окремого доручення керівника (самопредставництво ДПС, Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, як відокремленого підрозділу ДПС), з правом посвідчення копій документів щодо повноважень, без права відмови, відкликання, визнання позову, відмови, відкликання апеляційних, касаційних скарг.
Про те, що витяг з ЄДР, в якому зазначені відомості про особу, яка підписала процесуальний документ (позовну заяву та/або апеляційну скаргу), як таку, яка може вчиняти дії від імені суб`єкта владних повноважень в порядку самопредставництва, є належним і достатнім доказом підтвердження таких повноважень зазначав Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у постановах від 16 вересня 2021 року у справі №280/8728/20, від 28 квітня 2022 року у справі №160/9003/21, від 04 серпня 2022 року у справі №640/12628/21, від 20 березня 2024 року у справі № 200/18670/21.
Крім того, за висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним в постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 826/5500/18, повернення заяв (скарг) за наявності процесуальної можливості пересвідчитись у наявності в особи повноважень на представництво під час розгляду справи (скарги) ставить під загрозу дотримання завдань адміністративного судочинства, закріплених у частині першій статті 2 КАС, а також дотримання учасниками справи строків звернення до суду та оскарження судових рішень.
Суд першої інстанції при вирішенні питання про прийняття до розгляду або повернення позовної заяви мав процесуальну можливість пересвідчитися в наявності у ОСОБА_2 повноважень на пред`явлення (підписання) позовної заяви.
З огляду на викладене, суд першої інстанції помилково дійшов висновку про те, що позовну заяву необхідно було повернути заявнику, оскільки її підписано особою, право якої на вчинення таких дій не підтверджено у встановленому законом порядку. 
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, в тому числі неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 320, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2024 року у справі № 160/5127/24 - задовольнити.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2024 року у справі № 160/5127/24 - скасувати.
Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття, касаційному оскарженню не підлягає.
   
Головуючий - суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      Я.В. Семененко