УХВАЛА
про відмову у відкритті касаційного провадження

08 квітня 2024 року 
м. Київ
справа №127/19437/23
адміністративне провадження № К/990/10763/24  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Коваленко Н.В.,
суддів: Рибачука А.І., Стеценка С.Г.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 14.11.2023 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08.02.2024 у справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Вінницької міської ради, голови Вінницької міської ради, секретаря Вінницької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення,
У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Виконавчого комітету Вінницької міської ради, голови Вінницької міської ради, секретаря Вінницької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення.
Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 14.11.2023, залишеною без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08.02.2024, адміністративний позов повернуто позивачу на підставі пункту 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).
Не погоджуючись із прийнятими судовими рішеннями, ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.
Вирішуючи питання щодо відкриття касаційного провадження, Верховний Суд виходить із такого.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Згідно з частиною другою статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені в пунктах 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Такими ухвалами в силу пунктів 3, 4, 5, 13, 17, 20 частини першої статті 294 КАС України є ухвали щодо: повернення заяви позивачеві (заявникові); відмови у відкритті провадження у справі; залишення позову (заяви) без розгляду; закриття провадження у справі; відмови у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, відмови в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами; заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження.
Згідно із частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження, скаржник вказує на те, що суди першої та апеляційної інстанції в оскаржуваних судових рішеннях застосували норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 18.02.2021 у справі № 640/25034/19. 
Заявник вважає, що суд першої, з яким погодився суд апеляційної інстанції неправомірно повернули позовну заяву у зв`язку із пропуском шестимісячного строку звернення до адміністративного суду. Зазначає, що про порушення своїх прав він дізнався з листа виконавчого комітету Вінницької міської ради від 11.04.2023 №Л/01/30225/1-00-10, у зв`язку з чим адміністративний позов був поданий в строк, який передбачений КАС України.
Надаючи оцінку вищевказаним доводам скаржника, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Предметом позову в цій справі є оскарження рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 08.11.2018 №2427 "Про списання багатоквартирних будинків з балансу департаменту житлового господарства міської ради"та рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 10.01.2013 №25 "Про обслуговування житлового фонду".
Встановлено, що ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 05.09.2023 позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків шляхом подання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з обґрунтуванням поважності пропуску цього строку.
02.10.2023 до Вінницького окружного адміністративного суду на виконання ухвали від 05.09.2023 від позивача надійшла заява про поновлення строку звернення до суду, в якій він вказує, що про порушення своїх прав дізнався з листа виконавчого комітету Вінницької міської ради від 11.04.2023 №Л/01/30225/1-00-10.
Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 09.10.2023 визнано неповажними причини пропуску строку звернення позивача до суду з даним позовом та продовжено строк для усунення недоліків.
Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 14.11.2023, залишеною без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08.02.2024, повторно визнано неповажними причини пропуску строку звернення до суду, адміністративний позов повернуто позивачу.
Судами першої та апеляційної інстанції було встановлено, що позивач дізнався про порушення його прав в жовтні 2022, отримавши листа Вінницької міської ради №Л/01/124503/1-0010 від 26.09.2022, до якого були долучені спірні рішення. До суду з даною позовною заявою звернувся 30.06.2023 року, тобто, з пропуском шестимісячного строку звернення.
Згідно частин першої та другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Частиною першою статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Згідно частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно встановити коли особа дізналась або повинна була дізнатись про можливе порушення своїх прав. Під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів. 
Поняття повинен був дізнатися необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.
Аналіз наведених норм КАС України свідчить, що в разі якщо особа не знала про допущене порушення, але з певної дати повинна була про нього дізнатись, перебіг строку обчислюється саме з моменту, коли особа повинна була дізнатись про відповідне порушення її прав. Законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.
Таким чином суд першої інстанції, з висновками якого погодився і суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку щодо повернення позовної заяви з огляду на те, що позивач про порушення його прав був обізнаний з жовтня 2022 року, а позовну заяву подав із значним пропуском шестимісячного строку звернення до адміністративного суду.
Посилання скаржника на висновок Верховного Суду викладеного у постанові від 18.02.2021 в справі № 640/25034/19, колегія суддів оцінює критично, оскільки у названій справі Верховний Суд дійшов висновку про неповажність причин пропуску строку звернення до суду та погодився із висновком судів попередніх інстанцій щодо пропущення позивачем шестимісячного строку звернення до суду без поважних на те причин.
Отже, з огляду на те, що зміст ухвали Київського окружного адміністративного суду від 14.02.2023 та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.07.2023 свідчить про правильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм процесуального права та не викликає сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання касаційної скарги необґрунтованою.
За змістом частини другої статті 333 КАС України, у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
За такого правового регулювання та обставин справи Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.
Керуючись статтями 248, 328, 333, 355, 359 КАС України, Верховний Суд
У Х В А Л И В:
1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 14.11.2023 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08.02.2024 у справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Вінницької міської ради, голови Вінницької міської ради, секретаря Вінницької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення.
2. Надіслати ОСОБА_1 копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження, разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не оскаржується.

Суддя-доповідач                                                                                           Н.В. Коваленко
Суддя                                                                                                                 А.І. Рибачук
Суддя                                                                                                                 С.Г. Стеценко