ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова
Іменем України

22 квітня 2024 року
м. Харків

справа № 619/5274/23
провадження № 22-ц/818/1340/24

Харківський апеляційний суд у складі:
головуючого – Пилипчук Н.П.,
суддів – Маміної О.В., Мальованого Ю.М., 

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 23 січня 2024 року, ухвалене суддею Болибок Є.А., - 

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

В обгрунтування позову зазначає, що 31 липня 2010 року між ним та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану Дергачівського районного управління юстиції Харківської області та який за рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 05 вересня 2014 року було розірвано. Під час цього шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_3 , яка проживає разом з матір`ю. Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 30 березня 2021 року з нього стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_4 у розмірі 1/4 з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 17 грудня 2020 року та до досягнення нею повноліття. Вказує, що з 17 вересня 2022 року він перебуває у офіційному шлюбі з ОСОБА_5 , яка має неповнолітню доньку від іншого шлюбу, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перебуває на його утриманні, що підтверджується заявою, зареєстрованою в реєстрі № 179 від 19 жовтня 2023 року, засвідченою приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Мусієнко О.І. Отже, на сьогоднішній день у нього на утриманні перебуває двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Звертає увагу, що розмір відрахувань наразі становить сукупно половину його доходу, що ставить його в скрутне матеріальне становище. Крім того, посилається на те, що у зв`язку з повномасштабним вторгненням рф на територію України 24 лютого 2022 року та активними бойовими діями на території міста Харкова, його матеріальне становище значно погіршилося. За період військового стану в Україні, починаючи з 24 лютого 2022 року, він змінив декілька місць робот, тому, що розмір отримуваної ним заробітної плати, яка могла б забезпечувати в повній мірі його потреби та право дитини на отримання аліментів у розмірі, визначеному рішенням суду та необхідному для її нормального розвитку, є незначним. У зв`язку з незначним розміром заробітку (доходу), який він на сьогоднішній день отримує, частою зміною місця роботи та витратами, необхідні для забезпечення життєдіяльності та звичного способу життя, сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі він не має можливості. Крім того, у зв`язку з ростом цін на товари та послуги, решти заробітку (доходу), що йому залишається після утримання аліментів не вистачає для забезпечення необхідним себе та членів сім`ї. Окрім цього, він щомісячно несе витрати на оплату житлово-комунальних послуг за місцем проживання, придбання продуктів харчування, сезонного одягу, засобів гігієни, що, на його думку, також повинно враховуватися при розгляді справи про стягнення аліментів, як його обов`язкові витрати, які він не можу не здійснювати. Інших доходів він не має. 

З урахуванням викладеного просить суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з 1/4 до 1/6 частки всіх видів доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з часу набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Заочним рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 23 січня 2024 року позов ОСОБА_1 – залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 /, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В обгрунтування апеляційної скарги посилається на положення ст.ст.181, 182, 183, 192 СК України, ст.48 Конституції України, Конвенції про права дитини та на Закон України «Про державний бюджет України на 2023 рік».
Зокрема, звертає увагу на те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. 

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 04 березня 2024 року відповідно до вимог ч.1 ст.369 ЦПК України розгляд справи призначено без повідомлення (виклику) учасників справи.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного. 

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено факту погіршення його матеріального становища, донька дружини позивача від її попереднього шлюбу має батьків, на яких законом покладено обов?язок щодо її утримання.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що з 31 липня 2010 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 05 вересня 2014 року у справі №619/3305/14-ц шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстований 31 липня 2010 року ВРАЦС Дергачівського РУЮ Харківської області, актовий запис №89 – розірвано (а.с.20).

Від цього шлюбу сторони мають дитину – дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.22).

Судом установлено, що заочним рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 30 березня 2021 року у справі №619/5402/20 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини: дочки – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з моменту подачі позову, тобто з 17 грудня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно статі 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно до ч.17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено наступне: «Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України.

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

Верховний Суд у постанові від 16.09.2020 р. у справі №565/2071/19 прийшов до висновку про те, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

У позовній заяві ОСОБА_1 , як на підставу позову, посилається на те, що у нього змінився сімейний та відповідно й погіршився матеріальний стан, оскільки наразі він знаходиться у офіційному шлюбі з ОСОБА_5 , яка має неповнолітню доньку від іншого шлюбу, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перебуває на його утриманні. Крім того, за період військового стану в Україні, починаючи з 24 лютого 2022 року, він змінив декілька місць робот, тому, що розмір отримуваної ним заробітної плати, яка могла б забезпечувати в повній мірі його потреби та право дитини на отримання аліментів у розмірі, визначеному рішенням суду та необхідному для її нормального розвитку, є незначним.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, на підтвердження позовних вимог ОСОБА_1 додано копію свідоцтва про народження доньки ОСОБА_4 ; копії паспорта; копію РНОКПП; копію Витягу з реєстру територіальної громади щодо місця проживання ОСОБА_1 , копію заяви ОСОБА_5 , довідки форми ОК-5, ОК-7 щодо доходу ОСОБА_1 за звітні роки з 2004 по 2023.

Разом з тим, як вбачається із довідок з Пенсійного фонду України форма ок-7 та ок-5 розмір доходу позивача за 2022-2023 року (після ухвалення рішення про стягнення алмінтів) навпаки збільшився, а не зменшився (а.с.24-25, 26-29).

Твердження позивача про те, що на його утриманні перебуває неповнолітня дитина від попереднього шлюбу дружини ОСОБА_5 , колегією суддів не приймаються, оскільки дитина ОСОБА_5 має батьків, на яких законом покладено обов`язок щодо її утримання.

Оплата позивачем щомісячно житлово-комунальних послуг за місцем проживання, придбання продуктів харчування, сезонного одягу, засобів гігієни, також не свідчить про зміну матеріального стану останнього.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами справи, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив обставини справи та наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст.374 ч.1п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  – залишити без задоволення.

Заочне рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 23 січня 2024 року – залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК.

Повний текст постанови складено 22 квітня 2024 року.

Головуючий –                                                                                                  Н.П. Пилипчук

Судді –                                                                                                            О.В. Маміна

                                                                                                                       Ю.М. Мальований