УХВАЛА

22 травня 2024 року 
м. Київ
справа № 440/15369/23
адміністративне провадження № К/990/17690/24 
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Уханенка С.А.  перевірив касаційну скаргу Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11 січня 2024 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , до Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду в інтересах малолітнього ОСОБА_2 з адміністративним позовом до Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області, в якому просила суд:
- скасувати рішення Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області від 04 квітня 2023 року про відмову оформити/обміняти/видати паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я малолітнього ОСОБА_2 та зобов`язати Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області оформити/обміняти/видати паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я малолітнього ОСОБА_2 .
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 11 січня 2024 року, яке розглянуто в порядку загального позовного провадження, та залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2024 року, позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Горішньоплавнівського відділу Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області про відмову у прийнятті документів для обміну паспорта громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_2 , оформлене листом №Ф-4/6/5313-23/5313/4-23 від 21 березня 2023 року. Визнано протиправним та скасовано рішення Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області про відмову у обміні     паспорта громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_2 , оформлене листом №УКЦ-Ф-373-23/5301.4/48-23 від 04 квітня 2023 року. Зобов`язано Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області розглянути питання про обмін паспорта громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_2 , та вирішити це питання з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
01 травня 2024 року засобами поштового звязку відповідач надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на судові рішення у цій справі. 
Предметом спору у цій справі є правомірність рішення Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області від 04 квітня 2023 року про відмову оформити/обміняти/видати паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я малолітнього ОСОБА_2 та зобов`язати Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області оформити/обміняти/видати паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я малолітнього ОСОБА_2 .
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним. Тому касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами, які необхідно вказати у формі, визначеній пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України. 
Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328   цього Кодексу підстави (підстав).
Оскаржуючи судові рішення, відповідач в касаційній скарзі вказав про пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України, проте жодним чином не обґрунтував цю підставу касаційного оскарження судових рішень, позаяк судом касаційної інстанції встановлено, що в касаційній скарзі відсутні посилання на висновки Верховного Суду щодо застосування певної норми права у подібних правовідносинах, та висновки які були проігноровані судом апеляційної інстанції під час вирішення цього спору. 
Враховуючи викладене, Суд відхиляє посилання скаржника на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України. 
Разом з цим відповідач зазначає, що: «Відповідно до частини 2 статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи».
Проте Верховний Суд відхиляє зазначену заявником підставу касаційного оскарження судових рішень з огляду на наступне.  
Так, згідно з частиною другою статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо: 1) суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини четвертої статті 328 цього Кодексу; або 2) суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження; або 3) суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; 4) суд встановив обставини, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів.
Отже, частиною другою статті 353 КАС України чітко окреслені підстави для  скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд у разі порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, водночас форма, яка зазначена відповідачем в касаційній скарзі частина друга статті 353 КАС України, не відповідає жодному з підпунктів цієї норми, у зв`язку з чим суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановити конкретне порушення норм процесуального права, яке, на думку скаржника, припустилися суди попередніх інстанцій при ухваленні судових рішень у цій справі. 
Отже, Верховний Суд відхиляє посилання скаржника на частину другу статті 353 КАС України.
Частиною першою статті 341 КАС України встановлено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення, зокрема, в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.
Суд указує, що за приписами частини другої статті 341 КАС України оцінка доказів, установлення обставин, що не були встановлені або відхилені судом та вирішення питання щодо переваги одних доказів над іншими, не є повноваженнями суду касаційної інстанції, а відповідач обґрунтовує свої доводи саме посиланням на обставини справи, що мають оціночний характер у сукупності з іншими обставинами, що не є підставою для відкриття касаційного провадження у справі.
Проте мотиви касаційної скарги та її аргументи зводяться до часткового опису обставин справи, цитування норм законодавства, з посиланням на обставини справи, що свідчать про переоцінку доказів у справі, що виключає можливість перегляду судового рішення з цих підстав судом касаційної інстанції, повноваження якого визначені статтею 341 КАС України.
Отже, скаржником не викладені передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України у взаємозв`язку зі статтею 353 КАС України підстави, за яких оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій можуть бути переглянуті судом касаційної інстанції, тому касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.
Керуючись статтею 248, пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України,
У Х В А Л И В:
1. Касаційну скаргу Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11 січня 2024 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , до Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - повернути особі, яка її подала.
2. Копію ухвали направити заявнику та іншим учасникам справи за допомогою підсистеми ЄСІТС "Електронний кабінет"  (у разі його відсутності - засобами поштового зв`язку), а касаційну скаргу та додані до неї матеріали - у спосіб їхнього надсилання до суду адресатом.
3. Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає. 

Суддя	С.А. Уханенко