ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2024 р. 	Справа № 480/9000/23	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Калиновського В.А.,
Суддів: Мінаєвої О.М. ,  Кононенко З.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 03.01.2024, головуючий суддя І інстанції: С.В. Воловик, м. Суми,  по справі № 480/9000/23
за позовом               ОСОБА_1  
до              Слобожанської митниці Держмитслужби      треті особи               Державна митна служба України ,              Сумська митниця ,              Харківська митниця 
про зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Слобожанської митниці Держмитслужби, треті особи: Державна митна служба України, Сумська митниця, Харківська митниця, в якому просив суд:
- зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити надбавку за виконання особливо важливої роботи за березень 2021 року в сумі 5 500, 00 грн. та 585,13 грн. відпускних виплат.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 у березні 2021 року проходив державну на посаді державного інспектора відділу митного оформлення «Юнаківка» митного поста «Суми» Слобожанської митниці Держмитслужби, проте, у зв`язку з притягненням до дисциплінарної відповідальності був позбавлений надбавки за виконання особливо важливої роботи в сумі 5 500, 00 грн., у зв`язку з чим, йому також були нараховані і виплачені відпускні у розмірі, меншому на 585, 13 грн.
На переконання позивача, враховуючи те, що наказ про застосування до нього дисциплінарного стягнення № 11-дс від 19.03.2021, рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 23.07.2021 по справі № 480/2946/21 був визнаний протиправним та скасований, Слобожанська митниця Держмитслужби зобов`язана нарахувати йому та виплатити надбавку за виконання особливо важливої роботи за березень 2021 року та, відповідно доплатити відпускні.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 03.01.2024 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено. відмовленозадоволено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою позовні вимоги задовольнити. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального  та процесуального права, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі. Зазначив, що внаслідок видання відповідачем протиправного наказу про притягнення його до дисциплінарної відповідальності позивач безпідставно зазнав матеріальних втрат у розмірі невиплачених йому сум заробітної плати за березень 2021 року, тому на даний час ефективного відновлення порушеного права позивача та стягнення з відповідача недоотриманої частини заробітної плати внаслідок видання скасованого судом наказу про притягнення його до дисциплінарної відповідальності - не відбулося, що і стало підставою для вимушеного пред`явлення до суду позовної заяви із даним предметом позову. 
Так, відповідно до пункту 12 наказу Слобожанської митниці Держмитслужби від 22.03.2021 № 15-ф «Про встановлення надбавки за виконання особливо важливої роботи посадовим особам Слобожанської митниці Держмитслужби за березень 2021 року» позивача було персонально позбавлено надбавки за результатами роботи у березні 2021 року саме на підставі наказу в.о. начальника Слобожанської митниці Держмитслужби від 19.03.2021 № 11-дс «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності». Жодних інших підстав для позбавлення позивача вказаної надбавки цей наказ відповідача від 22.03.2021 № 15-ф не містить.
Наказ Слобожанської митниці Держмитслужби від 19.03.2021 № 11-дс «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» вплинув на подальші розрахунки відпускних виплат ОСОБА_1 на суму 585,13 грн. Виходячи з того, що посадовий оклад позивача складав 5500,00 гривень, тому загальний розмір недоотриманих позивачем сум заробітної плати внаслідок притягнення його до дисциплінарної відповідальності відповідно складає 6085,13 грн. (5500,00 грн.+ 585,13 грн.).
В свою чергу, вказаний наказ Слобожанської митниці Держмитслужби від 19.03.2021                       № 11-дс «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» було визнано протиправним та скасовано Сумським окружним адміністративним судом 23.07.2021 у справі № 480/2946/21.
Позивач зауважив, що за широко застосовуваним у судовій практиці ЄСПЛ принципом «плодів отруєного дерева» (у справах "Гефген проти Німеччини", "Нечипорук і Йонкало проти України", "Яременко проти України"), визнання протиправним та скасування наказу відповідача від 19.03.2021 № 11-дс «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» безперечно тягне за собою необхідність (обов`язок) внесення змін до наказу відповідача № 15-ф від 22.03.2021 року шляхом скасування його пункту 12, який ґрунтується на нечинному (скасованому) наказі про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.
Таким чином, незважаючи на чинність (як висловився суд) наказу Слобожанської митниці Держмитслужби № 15-ф від 22.03.2021 року «Про встановлення надбавки за виконання особливо важливої роботи посадовим особам Слобожанської митниці Держмитслужби за березень 2021 року» у загальному його обсязі (адже він стосувався усіх працівників митниці, а не лише позивача), пункт 12 цього наказу стосовно позивача - являється нечинним в силу скасування підстави для його зазначення у цьому наказі.
Іншими словами, пункту 12 наказу Слобожанської митниці Держмитслужби № 15-ф від 22.03.2021 року «Про встановлення надбавки за виконання особливо важливої роботи посадовим особам Слобожанської митниці Держмитслужби за березень 2021 року» не існувало б (не було б внесено до наказу) у випадку не існування визнаного протиправним та скасованого наказу Слобожанської митниці Держмитслужби від 19.03.2021 № 11-дс «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності».
Враховуючи, що позивачем було виконано свої посадові обов`язки з дотриманням критерію «виконання роботи, що вимагає від працівника особливої організаційно-виконавчої компетентності та відповідальності» як і всіма іншими співробітниками його структурного підрозділу - митного поста «Суми» (підтвердженням чого являється наявне в матеріалах справи подання керівника цього структурного підрозділу), тому у відповідача відповідно виник обов`язок щодо встановлення йому надбавки за березень 2021 року (так само як було встановлено усім іншим працівникам поста в одному єдиному розмірі - 100%) за дійсних умов, коли підстава для її скасування була визнана судом незаконною.
Відповідач не скористався правом подати відзив на апеляційну скаргу.
Треті особи подали додаткові пояснення у справі, в яких вони зазначили, що у березні 2021 року позивач проходив державну службу у Слобожанській митниці Держмитслужби і надбавки за виконання особливо важливої роботи у цьому місяці він був позбавлений на підставі наказу в.о. начальника Слобожанської митниці Держмитслужби Володимира Бривка № 15-ф від 22.03.2021, у зв`язку з притягненням до дисциплінарної відповідальності.
Тобто, правовідносини щодо нарахування та виплати згаданої надбавки виникли між ОСОБА_1 та Слобожанською Держмитслужбою, і треті особи не приймали рішень ні щодо притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, ні щодо позбавлення його надбавки за виконання особливо важливої роботи.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними  у справі матеріалами. 
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що під час проходження державної служби ОСОБА_1 на посаді державного інспектора відділу митного оформлення «Юнаківка» митного поста «Суми» Слобожанської митниці Держмитслужби, наказом Слобожанської митниці Держмитслужби № 11-дс від 19.03.2021 до нього було застосовано дисциплінарне стягнення догана. (а.с. 9)
У зв`язку з накладенням дисциплінарного стягнення, Слобожанською митницею Держмитслужби 22.03.2021 був прийнятий наказ № 15-ф, яким позивача позбавлено надбавки за виконання особливо важливої роботи. (а.с. 8)
Не погоджуючись із застосуванням дисциплінарного стягнення, ОСОБА_1 оскаржив наказ № 11-дс від 19.03.2021 до суду. Так, за результатами розгляду справи № 480/2946/21, Сумським окружним адміністративним судом 23.07.2021 було прийнято рішення, яким згаданий наказ визнано протиправним та скасовано.
Отже, доводячи наявність підстав для задоволення позовних вимог, ОСОБА_1 вказує на те, що внаслідок скасування згаданого наказу про застосування дисциплінарного стягнення, у Слобожанської митниці Держмитслужби виник обов`язок щодо нарахування та виплати йому надбавки за виконання особливо важливої роботи за березень 2021 року та, відповідно, донарахування і виплати відпускних, проте, цей обов`язок виконаний не був.
Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив з того, що  дії відповідача щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 у березні 2021 року надбавки за виконання особливо важливої роботи, відповідають критеріям, визначеним частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, що свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.    
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Як вірно зазначив суд першої інстанції, у межах позовних вимог у цій справі, ключовим для вирішення питання щодо наявності підстав для їх задоволення, є встановлення факту виникнення у відповідача обов`язку нарахувати згадану надбавку та донарахувати відпускні, а також встановлення факту невиконання (ухилення від виконання) цього обов`язку.   
Відповідно до  частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, правовий статус державного службовця, визначаються Законом України «Про державну службу».
Підпунктом 4 частини 1 статті 7 вказаного Закону передбачено, що державний службовець має право на оплату праці залежно від займаної посади, результатів службової діяльності, стажу державної служби, рангу та умов контракту про проходження державної служби (у разі укладення).
Згідно зі статтею 50 Закону України «Про державну службу», держава забезпечує достатній рівень оплати праці державних службовців для професійного виконання посадових обов`язків, заохочує їх до результативної, ефективної, доброчесної та ініціативної роботи.
Заробітна плата державного службовця складається з: посадового окладу; надбавки за вислугу років; надбавки за ранг державного службовця; премії (у разі встановлення).
Частиною 7 вказаної статті передбачено, що складові заробітної плати та особливості оплати праці державних службовців центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, їх територіальних органів визначаються Митним кодексом України та Податковим кодексом України.
Так, статтею 585 Митного кодексу України встановлено, що держава забезпечує достатній рівень оплати праці посадових осіб та працівників митних органів з метою створення матеріальних умов для незалежного і сумлінного виконання ними службових обов`язків.
Заробітна плата посадової особи та працівника митних органів складається з: 1) посадового окладу; 2) надбавки за вислугу років; 3) надбавки за спеціальне звання посадових осіб митних органів; 4) виплати за додаткове навантаження у зв`язку з виконанням обов`язків тимчасово відсутньої посадової особи або працівника у розмірі 50 відсотків посадового окладу тимчасово відсутньої посадової особи або працівника; 5) надбавки за виконання особливо важливої роботи; 6) надбавки за персональну кваліфікацію; 7) надбавки за виконання особистих ключових показників ефективності; 8) командної премії; 9) премії за значні особисті досягнення.
Разом з цим, за змістом частини 3 вказаної статті, порядок встановлення, призупинення, зменшення чи скасування надбавок та встановлення премій, зазначених у пунктах 2, 3, 5-9 частини другої цієї статті, визначається Кабінетом Міністрів України.
На момент виникнення спірних правовідносин (березень 2021 року), механізм встановлення, призупинення, зменшення чи скасування надбавок та встановлення премій посадовим особам митних органів, визначався Порядком встановлення, призупинення, зменшення чи скасування надбавок та встановлення премій посадовим особам митних органів та працівникам спеціалізованого підрозділу митних органів, які безпосередньо здійснюють розроблення програмного забезпечення для митних органів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 310 від 24.04.2020.
Згідно з пунктом 5 вказаного Порядку, посадовим особам та працівникам у межах загального фонду оплати праці встановлювались такі види надбавок: надбавка за вислугу років; надбавка за спеціальне звання посадових осіб митних органів; надбавка за виконання особливо важливої роботи; надбавка за персональну кваліфікацію; надбавка за виконання особистих ключових показників ефективності.
Водночас, пунктом 6 Порядку передбачалось, що конкретні умови встановлення надбавок і премій та їх розміри визначаються у відповідних положеннях, що затверджуються у Держмитслужбі.
На виконання пункту 25 Порядку, надбавка за виконання особливо важливої роботи встановлювалась до посадових окладів посадових осіб та працівників з урахуванням одного з таких критеріїв:
1) виконання завдань та функцій щодо реалізації основних напрямів державної митної політики та пріоритетних реформ митних органів, участь у розробленні проектів нормативно-правових актів, проведення експертизи таких актів;
2) виконання роботи, що вимагає від працівника особливої організаційно-виконавчої компетентності та відповідальності.
Надбавка за виконання особливо важливої роботи встановлюється згідно з наказом керівника відповідного митного органу.
Відповідно до пунктів 6, 9 розділу ІІ Положення про умови та порядок виплати стимулюючих надбавок посадовим особам та працівникам митних органів, затвердженого наказом Державної митної служби України № 11 від 15.10.2019 (в редакції наказу Державної митної служби України № 535 від 25.11.2020), надбавка не встановлюється у разі застосування до такої особи дисциплінарного стягнення на момент встановлення надбавок по митному органу. Наказ митного органу про призупинення виплати або скасування надбавки посадовій особі, працівнику спецпідрозділу чи працівнику іншої категорії митного органу готується на підставі наказу/рішення уповноваженого органу про застосування до такої особи дисциплінарного стягнення.
Аналіз викладених норм права свідчить про те, що за змістом вказаних норм, обов`язок митного органу щодо нарахування чи не нарахування надбавки за виконання особливо важливої роботи виникає у митного органу виключно на підставі відповідного наказу.
У цій справі судом встановлено, що у березні 2021 року підставою для не нарахування ОСОБА_1 надбавки за виконання особливо важливої роботи слугував наказ Слобожанської митниці Держмитслужби № 15-ф від 22.03.2021, який позивачем не оскаржувався та є чинним. (а.с. 8)
Водночас, як правильно зазначив суд першої інстанції, сам по собі факт визнання протиправним та скасування наказу про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, за умови чинності наказу про позбавлення надбавки за виконання особливо важливої роботи, не зумовлює виникнення у відповідача обов`язку нарахувати та виплатити згадану надбавку.
Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що згідно наказу в.о. начальника Слобожанської Держмитслужби від 22.03.2021 №15-ф «Про встановлення надбавки за виконання особливо важливої роботи посадовим особам Слобожанської митниці Держмитслужби за березень 2021 року» надбавка за виконання особливо важливої роботи посадовим особам Слобожанської митниці Держмитслужби відповідно до додатку була встановлена на підставі Подання керівника митного поста «Суми» Слобожанської митниці Держмитслужби.
При цьому, в матеріалах справи відсутні: подання підписане керівником відповідного структурного підрозділу територіального органу; лист-погодження; доручення щодо встановлення надбавки ОСОБА_1 .
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що дії відповідача щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 у березні 2021 року надбавки за виконання особливо важливої роботи, відповідають критеріям, визначеним частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, що свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі “Серявін та інші проти України” (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі “Руїс Торіха проти Іспанії” (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.  Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. 
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Сумського окружного адміністративного суду від 03.01.2024 року по справі № 480/9000/23 прийнято з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для його скасування не виявлено. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення  Сумського окружного адміністративного суду від 03.01.2024 по справі                             № 480/9000/23 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		В.А. Калиновський 	
Судді	   	О.М. Мінаєва    З.О. Кононенко