СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2024 року                                     м. Харків                        Справа № 905/1016/23  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Тихий П.В., суддя Плахов О.В. , суддя  Терещенко О.І.
за участю секретаря судового засідання Березки О.М.
представників учасників справи:
позивача – А.О. Антощук (в режимі відеорконференції);
відповідача – не з`явився;
першої третьої особи – не з`явився;
другої третьої особи - не з`явився;
третьої третьої особи –М.А. Куценко (в режимі відеорконференції);
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Всеукраїнський адміністратор пенсійних фондів” (вх.№1064Д/1-43) на рішення господарського суду Донецької області від 25.03.2024 (суддя О.О.Кучерява, повний текст рішення складено 04.04.2024) у справі №905/1016/23
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Всеукраїнський адміністратор пенсійних фондів”, м. Київ
до відповідача Відкритого недержавного пенсійного фонду “Соціальна підтримка”, м. Донецьк
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: 
1. Товариство з обмеженою відповідальністю “Компанія з управління активами “ВСЕСВІТ”, м. Київ
2. Акціонерне товариство “Перший український міжнародний банк”, м. Київ
3. - Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку, м. Київ
про припинення шляхом ліквідації, призначення ліквідаційної комісії, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Всеукраїнський адміністратор пенсійних фондів” звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Відкритого недержавного пенсійного фонду “Соціальна підтримка”, в якому просить суд (з урахуванням заяви про зміну предмету позову (від 30.11.2023):
- припинити шляхом ліквідації Відкритий недержавний пенсійний фонд “СОЦІАЛЬНА ПІДТРИМКА” (код за ЄДРПОУ 34384775; місцезнаходження: Україна, 83003, Донецька обл., місто Донецьк, вулиця Антипова, будинок 7-А).
- призначити ліквідаційну комісію Відкритого недержавного пенсійного фонду “СОЦІАЛЬНА ПІДТРИМКА” (код за ЄДРПОУ 34384775; місцезнаходження: Україна, 83003, Донецька обл., місто Донецьк, вулиця Антипова, будинок 7-А) у складі: 2.1. Головою Комісії Смольникову Тетяну Володимирівну ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; паспорт серія НОМЕР_1 , виданий Жовтневим РУ ГУ МВС України в місті Києві, дата видачі 16.09.1997; реєстраційний номер облікової 2.2. Членом Комісії ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; паспорт серія НОМЕР_2 , виданий Сарненським РВ УМВС в Рівненській обл., дата видачі 29.10.1996; реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними ДРФО НОМЕР_3 );
- членом Комісії Кравець Терезу Володимирівну ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; паспорт серія НОМЕР_4 , виданий ТУМ Соломянського РУГУМВС в м. Києві, дата видачі 29.10.2022; реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними ДРФО НОМЕР_5 );
- уповноваженою особою для подання документів щодо прийнятого рішення про ліквідацію Відкритого недержавного пенсійного фонду “СОЦІАЛЬНА ПІДТРИМКА” (код за ЄДРПОУ 34384775; місцезнаходження: Україна, 83003, Донецька обл., місто Донецьк, вулиця Антипова, будинок 7-А) до відповідного суб`єкта державної реєстрації відповідно до вимог законодавства з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань затвердити ОСОБА_2 .
Рішенням господарського суду Донецької області від 25.03.2024 у справі №905/1016/23 в позові відмовлено.
Товариство з обмеженою відповідальністю “Всеукраїнський адміністратор пенсійних фондів” з рішенням суду першої інстанції не погодилось, звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Донецької області від 25.03.2024 у справі №905/1016/23 та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю. Судові витрати просить покласти на відповідача. Просить проводити розгляд апеляційної скарги за участю представника Товариства з обмеженою відповідальністю “Всеукраїнський адміністратор пенсійних фондів”.
Товариство з обмеженою відповідальністю “Всеукраїнський адміністратор пенсійних фондів” з рішенням суду першої інстанції не погодилось, звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Донецької області та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю. Судові витрати просить покласти на відповідача. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає про помилковість висновків суду першої інстанції: 
-про відсутність порушеного права позивача за захистом якого позивач звернувся до суду; 
-про начебто відсутність у позивача права ініціювати процес ліквідації недержавного пенсійного фонду у спірних правовідносинах; 
- про доведеність обставин, які передбачені ч. 5 ст. 12 Закону про НПФ, а саме невиконання відповідачем вимог частин першої і другої цієї статті протягом вісімнадцяти місяців з дня реєстрації пенсійного фонду як фінансової установи та/або ненадходження пенсійних внесків до пенсійного фонду протягом цього строку (в дійсності вказані обставини навіть не були предметом доказування); 
-про наявність у Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку повноважень ініціювати процес ліквідації недержавного пенсійного фонду у даних спірних правовідносинах (згідно із ч. 5 ст. 12 Закону про НПФ).
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.04.2024 для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Тихий П.В., суддя Плахов О.В., суддя Терещенко О.І.
25.04.2024 до Східного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №905/1016/23.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 25.04.2024 зокрема відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю “Всеукраїнський адміністратор пенсійних фондів” на рішення господарського суду Донецької області від 25.03.2024 у справі №905/1016/23. Встановлено строк відповідачу та третім особам, для подання відзиву на апеляційну скаргу протягом 10 днів (з урахуванням вимог ст. 263 ГПК України) з дня вручення даної ухвали. Витребувано з Господарського суду Донецької області матеріали справи №905/1016/23. Призначено справу до розгляду на "29" травня 2024 р. о 14:30 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань №132. 
01.05.2024 до Східного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №905/1016/23.
Від Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ «ВСЕСВІТ» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить апеляційну скаргу ТОВ «ВСЕАПФ» задовольнити повністю, оскаржуване рішення  скасувати, позов задовольнити. (вх.№6318 від 06.05.2024).
Від представника Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку Миколи Анатолійовича Куценка надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (вх.№7105 від 22.05.2024).
Від представника Товариства з обмеженою відповідальністю “Всеукраїнський адміністратор пенсійних фондів” Аліни Олександрівни Антощук надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (вх.№7126 від 22.05.2024). 
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 23.05.2024 задоволено представника Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку Миколи Анатолійовича Куценка клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 23.05.2024 задоволено представника Товариства з обмеженою відповідальністю “Всеукраїнський адміністратор пенсійних фондів” Аліни Олександрівни Антощук клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Від Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначає, що у конкретному випадку з ліквідацією Відкритого недержавного пенсійного фонду «Соціальна підтримка» не може застосовуватися ч. 5 ст. 12 Закону України «Про недержавне пенсійне забезпечення», на яку посилається суд. (вх.№7194 від 23.05.2024).
В судове засідання 29.05.2024 з`явились представники позивача та третьої третьої особи (в режимі відеоконференції), які підтримують апеляційну скаргу позивача та просять її задовольнити.
Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши присутніх в судовому засіданні представників учасників справи, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
З матеріалів справи вбачається, що 22.08.2006 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Всеукраїнський адміністратор пенсійних фондів» (надалі - ТОВ «Всеукраїнський адміністратор пенсійних фондів», позивач, Адміністратор) та Відкритим недержавним пенсійним фондом «Соціальна підтримка» (надалі - ПФ «Соціальна підтримка», відповідач, Фонд) укладено договір про адміністрування пенсійного фонду №00000106КА, відповідно до п.1.1 якого Адміністратор надає послуги по адмініструванню Фонду, діє від імені Фонду і в інтересах його учасників.
Адміністратор відповідно до п.2.1 Договору, зокрема, має право розпоряджатись коштами на поточних рахунках Фонду у Банку-Зберігачі, відкритих з правом розпорядження Адміністратором Фонду, з урахуванням обмежень, встановлених законодавством та цим Договором, у тому числі Самостійно визначати осіб, які від імені Фонду мають право першого та другого підпису розрахункових документів Фонду, надавати Банку-Зберігачу розпорядження щодо списання та зарахування коштів на поточні рахунки Фонду.
Обов`язки ТОВ «Всеукраїнський адміністратор пенсійних фондів» закріплені у розділі 2 договору, відповідно до п.2.1 якого Адміністратор має право, зокрема:
Вести персоніфікований облік учасників Фонду відповідно до вимог законодавства України (п.п. 2.2.1 Договору);
Забезпечувати переведення пенсійних коштів учасників Фонду до іншого недержавного пенсійного фонду, банку або страхової організації у випадках, передбачених законодавством за умови наявності підстав та надання документів, визначених законодавством (п.п. 2.2.6 Договору);
У порядку та терміни (строки), передбачені законодавством та цим Договором, подавати звітність, пов`язану з виконанням цього Договору та обов`язків адміністратора недержавного пенсійного фонду, передбачену законодавством (п.п.2.2.8 Договору);
Вести бухгалтерський та податковий облік та подавати податкову, статистичну та іншу, передбачену законодавством звітність, у тому числі звітність, передбачену законодавством з недержавного пенсійного забезпечення (п.п. 2.2.11 Договору);
Забезпечувати проведення аудиторських перевірок діяльності Фонду шляхом надання аудитору необхідних документів щодо діяльності Фонду (п.п. 2.2.12 Договору);
Оперативно розглядати спірні питання, що виникають між Фондом та його учасниками, вкладниками та застосовувати заходи щодо їх вирішення, передавати документи за результатами розгляду спірних питань на затвердження раді Фонду (п.п. 2.2.15 Договору).
Обов`язки Фонду закріплені у п.2.4 Договору, відповідно до якого останній, зокрема, зобов`язаний:
Забезпечити своєчасне та у повному обсязі надання Адміністратору Банком-Зберігачем та особою (особами), що здійснює (здійснюють) управління активами Фонду, звітності передбаченої законодавством, зокрема, Банком-Зберігачем щодо обслуговування Фонду, особою (особами), що здійснює (здійснюють) управління активами Фонду, про управління активами Фонду. (п.п.2.4.3 Договору)
Своєчасно надавати Адміністратору інформацію, передбачену законодавством та необхідну для виконання Адміністратором цього Договору. (п.п.2.4.4 Договору)
Забезпечити Адміністратору можливість у межах його компетенції безперешкодно розпоряджатись поточними рахунками Фонду у Банку-Зберігачу. (п.п.2.4.8 Договору)
Відповідно до п.4.1 Договору за надання послуг за цим Договором Фонд сплачує Адміністратору винагороду, розмір якої визначається тарифами Адміністратора (Додаток №4 до Договору).
Цей договір укладається строком на 5 (п`ять) років та набирає чинності з моменту його підписання сторонами. У випадку, коли за один місяць до настання терміну його припинення жодна зі сторін Договору письмово не заявила про припинення його дії, строк дії Договору вважається подовженим на 1 рік на тих же умовах, і так в подальшому. (п.5.1 Договору).
Договір підписаний повноважними представниками сторін без зауважень та скріплений печатками підприємств.
Надалі між Сторонами укладено ряд Додаткових угод до Договору про адміністрування пенсійного фонду від 22.08.2006 №00000106КА, остання з яких датована 31.08.2021.
Крім того, в матеріалах справи наявні укладені Відкритим недержавним пенсійним фондом «Соціальна підтримка» договори: про управління активами від 11.04.2017 №00000117КУ з ТОВ «Компанія з управління активами «ВСЕСВІТ» з додатковими угодами: №1 від 01.10.2018, №2 від 24.05.2021; про обслуговування пенсійного фонду зберігачем від 03.11.2015 №3-ПФ/2015 з ПАТ «Перший Український міжнародний банк».
Звертаючись із позовом до суду ТОВ «Всеукраїнський адміністратор пенсійних фондів» як на підставу своїх позовних вимог про припинення НПФ шляхом його ліквідації, призначення ліквідаційної комісії та зобов`язання вчинити певні дії, посилається на:
Порушення відповідачем норм Закону України «Про недержавне пенсійне забезпечення», Податкового кодексу України, які полягають в бездіяльності щодо проведення зборів засновників та засідань ради ВНПФ «Соціальна підтримка» та бездіяльності щодо приведення установчих документів до вимог законодавства. 
Порушення відповідачем вимог Закону України «Про офіційну статистику», яка полягає в ухиленні від отримання кваліфікованого електронного підпису, в результаті чого Адміністратор не має можливості засвідчити у встановленому законом порядку звітність та подати її до контролюючого органу, що може призвести до накладення штрафних санкцій, які за відсутності у Пенсійного Фонду власних активів, будуть покладені на учасників Фонду. Вказане, на думку позивача, порушує встановлений законодавством принцип цільового використання пенсійних активів (а саме з метою інвестування та отримання додаткового прибутку на користь учасників), а тому є неприпустимим. Крім того, внаслідок неможливості виконання своїх обов`язків адміністратора, позивач зазнає шкоди своїй діловій репутації.
Бездіяльність ВНПФ «Соціальна підтримка» щодо зміни місцезнаходження на території, підконтрольній Україні, що своєю чергою може призвести до повного блокування непідприємницької діяльності відповідача і порушення законних інтересів учасників відповідача.
Вказане в своїй сукупності, на переконання позивача, є підставою для ліквідації Відкритого недержавного пенсійного фонду «Соціальна підтримка» в судовому порядку, у зв`язку із відсутністю у Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку повноважень приймати рішення про ліквідацію недержавного пенсійного фонду у випадку фактичного самоусунення засновників та ради НПФ від виконання своїх обов`язків, як і відповідних законодавчих норм, які б на належному рівні здійснювали правове регулювання відносин на випадок самоусунення засновників та ради недержавного пенсійного фонду від виконання своїх обов`язків. Означене створює загрозу повного блокування законної діяльності такого недержавного пенсійного фонду та ставить під загрозу інвестування пенсійних накопичень, що своєю чергою спричинить порушення законних інтересів учасників відповідача (вкладників). 
При цьому, на переконання позивача, результати розгляду цього спору прямо впливають на права та обов`язки ТОВ «Всеукраїнський адміністратор пенсійних фондів» як юридичної особи, яка надає професійні послуги з адміністрування недержавних пенсійних фондів (професійний адміністратор).
Наведені обставини стали підставою для звернення позивача з відповідним позовом до господарського суду.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції зазначив, що позивачем під час розгляду справи не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження наявності свого порушеного або оспорюваного права і охоронюваного законом інтересу як Адміністратора в контексті захисту інтересів вкладників, з урахуванням відсутності покладеної на нього договором та чинним законодавством функції такого захисту та наявності спеціального органу із відповідними повноваженнями - НКЦПФР, який не є позивачем у справі. Відтак у контексті захисту інтересів вкладників у позивача відсутнє порушене право та законний інтерес, що є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові.
Апеляційний господарський суд, переглядаючи у апеляційному порядку оскаржуване судове рішення, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.
Судами встановлено, що предметом спору в даній справі є матеріально-правові вимоги позивача про припинення недержавного пенсійного фонду шляхом ліквідації, призначення ліквідаційної комісії та зобов`язання вчинити певні дії.
Процедура припинення недержавного пенсійного фонду регламентується “Положенням про припинення недержавних пенсійних фондів”, затвердженого Рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 09 серпня 2023 року № 875 (набрання законної сили 30.11.2023) відповідно до п.1 розділу I якого воно визначає особливості проведення процедури припинення недержавного пенсійного фонду (далі - пенсійний фонд) як юридичної особи шляхом його ліквідації або шляхом реорганізації, а саме приєднання до іншого пенсійного фонду або злиття з іншим(и) пенсійним(и) фондом(ами), послідовність дій та організаційних заходів, які необхідно здійснити для підготовки та проведення припинення пенсійного фонду.
Відповідно до п.3 розділу I Положення припинення пенсійного фонду як юридичної особи відбувається виключно в результаті його:
ліквідації;
приєднання до іншого пенсійного фонду такого ж виду (далі - пенсійний фонд - правонаступник) та передачі всіх його прав та зобов`язань до такого пенсійного фонду - правонаступника (далі - приєднання);
злиття з іншим(и) пенсійним(и) фондом(ами) такого ж виду, що також припиняється(ються) як юридична(і) особа(и) в результаті такого злиття, та передачі всіх прав та зобов`язань пенсійних фондів, що припиняються шляхом злиття, до пенсійного фонду такого ж виду, що створюється внаслідок такого злиття (пенсійного фонду - правонаступника) (далі - злиття).
Пунктом 2 розділу I Положення закріплено визначення Уповноваженого органу, що має повноваження приймати рішення про припинення пенсійного фонду, а саме, орган управління одноосібного засновника (правонаступника одноосібного засновника) пенсійного фонду, уповноважений приймати віднесені до компетенції зборів засновників пенсійного фонду рішення, або збори засновників (правонаступників засновників) пенсійного фонду, або суд, або Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку у випадках, передбачених Законом України «Про недержавне пенсійне забезпечення» (далі - Закон).
Розділ ІІІ Положення регулює припинення пенсійного фонду шляхом ліквідації, зокрема, відповідно до п.1 вказаного Розділу, припинення пенсійного фонду шляхом ліквідації відбувається на підставі рішення, прийнятого відповідно до статті 17 Закону. (Закон України «Про недержавне пенсійне забезпечення»)
Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України «Про недержавне пенсійне забезпечення» ліквідація пенсійного фонду здійснюється на підставі рішення:
1) засновників пенсійного фонду;
2) правонаступників засновників фонду у випадках, передбачених частиною дев`ятою статті 20 цього Закону;
3) суду.
Ліквідація пенсійного фонду може здійснюватися в інших випадках, установлених законом.
Таким чином ліквідація недержавного пенсійного фонду за рішенням суду відповідає чинним правовим нормам Закону України «Про недержавне пенсійне забезпечення» та «Положенню про припинення недержавних пенсійних фондів», затвердженого Рішенням НКЦПФР від 09 серпня 2023 року № 875.
Позивачем у справі є ТОВ «Всеукраїнський адміністратор пенсійних фондів», який звертається до суду за захистом охоронюваних законних інтересів учасників ВНПФ «СОЦІАЛЬНА ПІДТРИМКА» (збереження пенсійних накопичень, отримання інвестиційних прибутків та отримання пенсійних виплат), а також за захистом власних охоронюваних законних інтересів (непорушність ділової репутації).
Вирішуючи питання про наявність у ТОВ «Всеукраїнський адміністратор пенсійних фондів» порушеного права та/або законного інтересу з метою його захисту, суди зазначають про таке.
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно з частиною першою статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.
Реалізуючи передбачене статтею 55 Конституції України, статтею 4 ГПК України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.
Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Водночас зазначені норми не означають, що кожний позов, поданий до суду, має бути задоволений. Якщо позивач не довів порушення його права чи безпосереднього інтересу, в позові слід відмовити. Близький за змістом правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.09.2021 у справі  № 761/45721/16-ц.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що підставою для звернення особи до суду є наявність у неї порушеного права та/або законного інтересу. Таке звернення здійснюється особою, якій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які підтверджували б наявність порушення права та/або законного інтересу особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.
Особа, яка звертається до суду з позовом вказує у позові власне суб`єктивне уявлення про її порушене право та/або охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.
У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, у тому числі, щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах.
Оцінка предмета заявленого позову, а відтак наявності підстав для захисту порушеного права та/або інтересу позивача, про яке ним зазначається в позовній заяві, здійснюється судом, на розгляд якого передано спір, крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги (такий правовий висновок Верховного Суду викладений у постановах від 19.09.2019 у справі №924/831/17, від 28.11.2019 у справі № 910/8357/18, від 22.09.2022 у справі №924/1146/21, від 06.10.2022 у справі №922/2013/21, від 17.11.2022 у справі №904/7841/21).
При цьому відсутність порушення прав та законних інтересів позивача є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові (така правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 29.08.2023 у справі №910/5958/20, від 04.12.2019 у справі №910/15262/18, від 03.03.2020 у справі №910/6091/19).
Положеннями статей 2, 13 Господарського процесуального кодексу України закріплений принцип змагальності господарського судочинства, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Одночасно кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Судами встановлено, що укладений між Сторонами договір від 22.08.2006 №00000106КА за своєю правовою природою є договором адміністрування пенсійного фонду, де ТОВ «Всеукраїнський адміністратор пенсійних фондів» виступає Адміністратором ВНПФ «Соціальна підтримка».
Положення Закону України «Про недержавне пенсійне забезпечення» закріплює визначення адміністратора недержавного пенсійного фонду, відповідно до якого - це юридична особа, що здійснює адміністрування недержавних пенсійних фондів на умовах цього Закону. (п.1 ст.1 вказаного Закону України)
Одночасно діяльність з адміністрування недержавного пенсійного фонду регулюється розділом III Закону України «Про недержавне пенсійне забезпечення» та закріплює обов`язки Адміністратора, а саме:
вести персоніфікований облік учасників пенсійного фонду відповідно до цього Закону та інших нормативно-правових актів;
укладати пенсійні контракти від імені пенсійного фонду;
забезпечувати здійснення пенсійних виплат учасникам фонду у випадках, передбачених законом;
надавати зберігачу розпорядження щодо перерахування грошових коштів для оплати витрат, що здійснюються за рахунок пенсійних активів відповідно до статті 48 цього Закону;
надавати пенсійному фонду агентські та рекламні послуги, пов`язані з його діяльністю;
надавати інформацію відповідно до умов договору та цього Закону, а також інших нормативно-правових актів;
складати відповідно до вимог цього Закону та інших нормативно-правових актів звітність у сфері недержавного пенсійного забезпечення, вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність пенсійного фонду відповідним органам виконавчої влади та раді пенсійного фонду;
у письмовій формі інформувати учасників накопичувальної системи пенсійного страхування про умови і порядок отримання довічної пенсії за рахунок коштів, облікованих на їх індивідуальних пенсійних рахунках;
виконувати інші обов`язки у випадках, передбачених законом. (п.6 ст.21 ЗУ «Про недержавне пенсійне забезпечення»)
Відповідно ж до п.4 ст.21 вказаного Закону України Адміністратор діє від імені пенсійного фонду і в інтересах його учасників. 
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Адміністратор недержавного пенсійного фонду є юридичною особою, яка наділена повноваженнями лише з адміністрування такого Фонду. Відтак, правомірним є висновок місцевого суду про те, що Закон України «Про недержавне пенсійне забезпечення» хоч і зобов`язує Адміністратора здійснювати свою діяльність в інтересах його учасників, однак не покладає на нього функцію захисту вкладників в контексті ініціювання процесу ліквідації пенсійного фонду. Укладений між сторонами договір про адміністрування також не передбачає таку функцію.
Доводи апеляційної скарги позивача не спростовують вищевказаних висновків.
Натомість вказаний обов`язок захисту інтересів вкладників згідно ч.8. ст.67 Закону України «Про недержавне пенсійне забезпечення» покладений на Національну комісію з цінних паперів та фондового ринку, яка повинна вживати заходів щодо захисту прав учасників недержавного пенсійного забезпечення, в тому числі шляхом подання позову до суду в інтересах таких осіб, якщо їх права порушуються будь-якими особами, підприємствами, установами, організаціями, включаючи органи державної влади та органи місцевого самоврядування.
Одночасно наділення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку повноважень подачі позову до суду про ліквідацію недержавного пенсійного фонду підтверджується ч.5 ст.12 Закону України «Про недержавне пенсійне забезпечення», відповідно до якої НКЦПФР скасовує реєстрацію пенсійного фонду та звертається до суду з позовом про його ліквідацію у разі невиконання ним вимог частин першої і другої статті дванадцять зазначеного Закону протягом вісімнадцяти місяців з дня реєстрації пенсійного фонду як фінансової установи та/або у разі ненадходження пенсійних внесків до пенсійного фонду протягом цього строку.
За таких обставин, колегія суддів констатує, що в контексті Закону України «Про недержавне пенсійне забезпечення» саме Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку  наділена повноваженнями на подачу позову до суду про ліквідацію недержавного пенсійного фонду з метою захисту інтересів вкладників, а не ТОВ «Всеукраїнський адміністратор пенсійних фондів», який є адміністратором ВНПФ «Соціальна підтримка» згідно укладеного договору від 22.08.2006 №00000106КА, відтак у позивача відсутнє порушене право та законний інтерес, що є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові.
Щодо посилань апелянта про те, що він звернувся до суду у тому числі, з метою захисту власних охоронюваних законних інтересів (непорушність ділової репутації), яка зазнає збитків внаслідок самоусунення засновників та Голови Ради ВНПФ «СОЦІАЛЬНА ПІДТРИМКА» від виконання обов`язків, що покладені на них згідно із чинним законодавством України, судова колегія зазначає, що позивачем не надано жодних достовірних та достатніх доказів на підтвердження спричинення шкоди його діловій репутації, натомість, ТОВ «Всеукраїнський адміністратор пенсійних фондів» обмежився лише посиланням на вказаний факт в тексті позовної заяви та додаткових пояснень. Відтак, позивачем в супереч ст.2 Господарського процесуального кодексу України не доведено належними доказами факт спричинення бездіяльністю ВНПФ «СОЦІАЛЬНА ПІДТРИМКА» шкоди діловій репутації позивача.
Крім того, самі правовідносини, які утворилися між ВНПФ «СОЦІАЛЬНА ПІДТРИМКА» та ТОВ «Всеукраїнський адміністратор пенсійних фондів» існують в межах укладеного між ними договору про адміністрування пенсійного фонду від 22.08.2006 №00000106КА, п.5.1 якого передбачено право Сторін за місяць до закінчення строку дії договору письмово заявити про його припинення. Відтак, у разі невиконання Фондом покладених на нього обов`язків за договором, які унеможливлюють Адміністратора виконувати свої зобов`язання, він не позбавлений права не продовжувати вказаний договір. 
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що Позивачем під час розгляду справи не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження наявності свого порушеного або оспорюваного права і охоронюваного законом інтересу як Адміністратора в контексті захисту інтересів вкладників, з урахуванням відсутності покладеної на нього договором та чинним законодавством функції такого захисту та наявності спеціального органу із відповідними повноваженнями - НКЦПФР, який не є позивачем у справі. Відтак у контексті захисту інтересів вкладників у позивача відсутнє порушене право та законний інтерес, що є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові, у зв`язку з чим суд відмовляє у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Водночас місцевим судом вірно вказано, що у даному випадку НКЦПФР не позбавлена права самостійно звертатися з позовом про ліквідацію недержавного пенсійного фонду до суду з метою захисту інтересів вкладників, а непорушність же ділової репутації позивача захищається в межах договірних відносин, які утворилися на підставі договору про адміністрування пенсійного фонду.
Позивач в апеляційній скарзі зазначає, що чинне законодавство не наділяє Національну комісію з цінних паперів та фондового ринку повноваженнями ініціювати процес ліквідації недержавного пенсійного фонду у даних спірних правовідносинах, посилаючись на статтю 12 Закону про «Про недержавне пенсійне забезпечення»).
Колегія суддів вважає помилковими такі доводи апелянта з огляду на приписи частини 8 статті 67 Закону України «Про недержавне пенсійне забезпечення», якою прямо встановлено такі повноваження Комісії, а саме: Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку повинна вживати заходів щодо захисту прав учасників недержавного пенсійного забезпечення, в тому числі шляхом подання позову до суду в інтересах таких осіб, якщо їх права порушуються будь-якими особами, підприємствами, установами, організаціями, включаючи органи державної влади та органи місцевого самоврядування.
Посилання позивача на частину 11 статті 11 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої забороняється відмова у правосудді з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини, є хибним, оскільки судами зазначено, що відповідно до частини 8 статті 67 Закону України «Про недержавне пенсійне забезпечення» саме НКЦПФР наділення повноваженнями звертатись до суду за захистом порушених прав учасників недержавного пенсійного забезпечення.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, позиція суду касаційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.
Доводи, викладені в апеляційній скарзі, відхиляються колегією суддів, як безпідставні, необґрунтовані та такі, що стосуються виключно переоцінки доказів та є аналогічними доводам позовної заяви.
Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши всі обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. 
Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.
З огляду на викладене, враховуючи, що місцевий господарський суд забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх фактичних обставин справи та дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а також те, що доводи апелянта не є підставою для скасування рішення суду, ухваленого з дотриманням норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення Господарського суду Донецької області від 25.03.2024 у справі №905/1016/23 слід залишити без змін.
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.
Керуючись ст.ст. 269, 270, п. 1 ст. 275, ст. 276, ст. 282 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Всеукраїнський адміністратор пенсійних фондів” залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Донецької області від 25.03.2024 у справі №905/1016/23 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту до Верховного суду у порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови складено 03.06.2024.

Головуючий суддя                                                                    П.В. Тихий

Суддя                                                                                           О.В. Плахов  

Суддя                                                                                           О.І. Терещенко