ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
4 червня 2024 року 
м. Київ
 
справа № 295/13718/16-ц
провадження № 61-6859св22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Сердюка В. В., Фаловської І. М., 
учасники справи:
стягувач - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», 
суб`єкти оскарження: державний виконавець Богунського відділу державної виконавчої служби у м. Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), головний державний виконавець Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ),
боржник - ОСОБА_1 ,
 
провівши у порядку письмового провадження попередній розгляд справи за касаційною скаргоюПублічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», в інтересах якого діє адвокат Гладиш Ярослава Миколаївна, на постанову Житомирського апеляційного суду від 20 червня 2022 року, прийняту колегією у складі суддів: Микитюк О. Ю., Борисюка Р. М., Григорусь Н. Й., 
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст скарг
 
У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулася зі скаргами на дії державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби у м. Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - Шестопалова В. Ю. та головного державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Письок Ю. В. 
 
Скарги обґрунтовувала тим, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 4 квітня 2018 року з неї та ОСОБА_2 солідарно стягнено на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 14 464 доларів США, що еквівалентно 380 851,21 грн, та пеню за несвоєчасне погашення процентів у розмірі 3 061,79 грн.
 
17 жовтня 2018 року на виконання вказаного рішення Богунським районним судом м. Житомира видано виконавчий лист № 295/13718/16. 
 
4 червня 2019 року державним виконавцем Богунського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, яке змінило назву на Богунський відділ державної виконавчої служби у м. Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), а у подальшому - на Богунський відділ державної виконавчої служби у м. Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 295/13718/16.
 
27 липня 2020 року за дорученням державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби у м. Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) головним державним виконавцем Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винесено постанову про опис та арешт нерухомого майна, а саме земельної ділянки площею 0,0668 га (кадастровий номер 3220888000:04:001:0434), розташованої на території Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області, яка належить позивачу на праві власності.
 
28 травня 2020 року проведено незалежну експертну оцінку арештованого нерухомого майна та зазначено, що вартість земельної ділянка становить 408 165 грн; також вказано, що на час проведення оцінки земельна ділянка не забудована. 
 
ОСОБА_1 надала звіт про експерту грошову оцінку спірної земельної ділянки, відповідно до якого вартість земельної ділянки площею 0,0668 га (кадастровий номер 3220888000:04:001:0434), розташованої на території Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області, на 10 листопада 2020 року становить 561 120 грн; у цьому ж звіті зазначено, що земельна ділянка під забудовою. 

Також ОСОБА_1 надала звіт про оцінку майна, а саме житлового будинку площею 150 кв.м, розташованого на земельній ділянці площею 0,0668 га (кадастровий номер 3220888000:04:001:0434), за яким вартість житлового будинку на 10 листопада 2020 року становить 2 497 500 грн. 
 
19 жовтня 2020 року земельна ділянка реалізована на прилюдних торгах, переможцем яких стала ОСОБА_3 , сплативши за придбану земельну ділянку 405 000 грн.
 
На думку ОСОБА_1 , дії та рішення державних виконавців з продажу належної їй земельної ділянки є незаконними та неправомірними, оскільки земельна ділянка реалізована як незабудована, однак на спірній земельній ділянці знаходиться новозбудований житловий будинок; також ОСОБА_1 вказувала на те, що такі дії та рішення державних виконавців суперечать Закону України «Про виконавче провадження», Порядку реалізації арештованого майна, Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року, а також порушують її права та інтереси як боржника. 
 
Посилаючись на зазначене, ОСОБА_1 просила: 
- визнати неправомірними дії державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький) - Шестопалова В. Ю. з виконання виконавчого листа № 295/13718/16-ц, виданого Богунським районним судом м. Житомира 17 жовтня 2018 року; 
- визнати неправомірними дії державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький) Шестопалова В. Ю. щодо визначення вартості нерухомого майна на підставі звіту про оцінку майна від 28 травня 2020 року; 
- зобов`язати Богунський відділ державної виконавчої служби у м. Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України                                    (м. Хмельницький) вчинити дії в межах, на підставі та в порядку, визначених Законом України «Про виконавче провадження»; 
- визнати неправомірним виконаний суб`єктом оціночної діяльності фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 звіт про незалежну оцінку майна, складений від 28 травня 2020 року, зокрема, щодо вартості нерухомого майна - земельної ділянки (кадастровий номер 3220888000:04:001:0434);
- визнати неправомірним та скасувати акт про проведення електронних торгів, складений державним виконавцем Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький) Шестопаловим В. Ю. 23 жовтня 2020 року; 
- визнати неправомірними дії головного державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Письок Ю. В. з виконання виконавчого листа № 295/13718/16-ц, виданого Богунським районним судом м. Житомира 17 жовтня 2018 року; 
- визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Письок Ю. В. від 27 липня 2020 року про опис та арешт майна, а саме земельної ділянки площею 0,0668 га (кадастровий номер 3220888000:04:001:0434) з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, розташованої на території Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області.
 
Короткий зміст судових рішень судів першої і апеляційної інстанцій та мотиви їх прийняття 
 
Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 10 грудня 2020 року, постановленою у складі судді Полонця С .М., у задоволенні скарг відмовлено. 
 
Відмовляючи у задоволенні скарг, суд першої інстанції виходив з того, що факт розташування на земельній ділянці житлового будинку не підтверджений належними та допустимими доказами. Не містять матеріали справи і доказів порушень при визначенні вартості арештованого нерухомого майна. 
 
Встановивши правомірність дій державних виконавців, спрямованих на виконання рішення суду, щодо опису та арешту майна, визначення оцінки майна та подальшої його реалізації такими, вчинених у межах повноважень суб`єктів оскарження, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення скарг ОСОБА_1 . 
 
Постановою Житомирського апеляційного суду від 29 червня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, ухвалу Богунського районного суду міста Житомира від 10 грудня 2020 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.
 
Визнано неправомірними дії державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби у м. Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Шестопалова В. Ю. щодо визначення вартості майна на підставі звіту про оцінку майна, виконаного фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
 
Визнано неправомірним звіт про оцінку майна - земельної ділянки з кадастровим номером 3220888000:04:001:0434, виконаний фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
 
Визнано неправомірною та скасовано постанову державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про опис та арешт майна від 27 липня 2020 року.
 
Скаргу в частині визнання неправомірним та скасування акта про проведені електронні торги, складеного державним виконавцем Богунського відділу державної виконавчої служби у м. Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Шестопаловим В. Ю. 23 жовтня 2020 року, залишено без розгляду.
 
Постановою Верховного Суду від 23 лютого 2022 року касаційні скарги Богунського відділу державної виконавчої служби у м. Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) та АТ «Укрсиббанк» задоволено частково.
 
Постанову Житомирського апеляційного суду від 29 червня 2021 року в частині задоволення вимог ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій щодо визначення вартості майна, визнання неправомірним звіту про оцінку майна, визнання неправомірною та скасування постанови про опис та арешт майна скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Останньою постановою Житомирського апеляційного суду від 20 червня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, скасовано ухвалу Богунського районного суду міста Житомира від 10 грудня 2020 року і ухвалено нове судове рішення.
 
Визнано неправомірними дії державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби у м. Житомирі Центрально міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Шестопалова В. Ю. щодо визначення вартості майна на підставі звіту про оцінку майна, виконаного фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
 
Визнано неправомірним звіт про оцінку майна - земельної ділянки з кадастровим номером 3220888000:04:001:0434, виконаний фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
 
Визнано неправомірною та скасовано постанову головного державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Письок Ю. В. від 27 липня 2020 року про опис та арешт майна. 
 
Задовольняючи скарги, суд апеляційної інстанції вказував на те, що головним державним виконавцем Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) здійснено опис та арешт земельної ділянки, яка не належить ОСОБА_1 . Крім того, при оцінці земельної ділянки площею 0,0668 га (кадастровий номер 3220888000:04:001:0434), розташованої на території Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області, яка належить ОСОБА_1 , суб`єктом оціночної діяльності - фізичною-особою підприємцем ОСОБА_4 не враховано розташування на ній житлового будинку.
 
Встановивши зазначене, а також те, що повідомлення про визначення вартості арештованої земельної ділянки не направлялось на адресу ОСОБА_1 , яка зазначена у виконавчому листі, апеляційний суд дійшов висновку про те, що положення спеціального законодавства, зокрема, Національного стандарту № 1 щодо огляду суб`єктом оціночної діяльності - фізичною-особою підприємцем ОСОБА_4 належної ОСОБА_1 земельної ділянки дотримані не були. 
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
 
У липні 2022 року представник ПАТ «УкрСиббанк» - адвокат Гладиш Я. М. подав до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив постанову Житомирського апеляційного суду від 20 червня 2022 року скасувати та залишити в силі ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 10 грудня 2020 року.
 
Вказував, що суд апеляційної інстанції не встановив фактичних обставин справи, які мають значення для її правильного вирішення, не надав належної оцінки зібраним у справі доказам, що призвело до неправильного вирішення справи. 
 
На думку заявника, правові підстави для задоволення скарг ОСОБА_1 відсутні, оскільки державний виконавець діяв відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження».Зазначав, що ОСОБА_1 не надано рецензій на звіт про оцінку майна та належних доказів, які б підтвердили невідповідність ціни майна, визначеної у звіті.
 
Крім того, скарги ОСОБА_1 подала з пропуском встановленого законом строку і клопотання про його поновлення не заявила.
 
Не враховано судом апеляційної інстанції і висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 29 січня 2020 року в справі № 753/1991/19-ц                                 (провадження № 61-20633св19), в якому зазначено, що якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.
 
З урахуванням зазначеного, представник ПАТ «УкрСиббанк» - адвокат Гладиш Я. М. вважає, що суд апеляційної інстанції дійшов передбачених висновків про наявність правових підстав для задоволення скарг ОСОБА_1 , тому просив про задоволення касаційної скарги. 
 
Відзив на касаційну скаргу не надходив. 
 
Провадження у суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 4 серпня 2022 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.
 
Підставою відкриття касаційного провадження у цій справі були доводи про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 29 січня 2020 року в справі № 753/1991/19-ц (провадження № 61-20633св19). 
 
Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини справи 
 
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 4 квітня 2018 року стягнено солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 14 464 доларів США, що на 4 квітня 2018 року еквівалентно 380 851,21 грн, а також пеню за несвоєчасне погашення процентів в розмірі 3 061,79 грн. Стягнено з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частках на користь ПАТ «УкрСиббанк» судовий збір у розмірі по 2 799,70 грн з кожного.
 
17 жовтня 2018 року на виконання вказаного рішення Богунським районним судом м. Житомира видано виконавчий лист № 295/13718/16. 
 
4 червня 2019 року державним виконавцем Богунського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 295/13718/16.
 
16 вересня 2019 року Богунським відділом державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області до Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, назва якого також була змінена на Бориспільський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), надіслано доручення для проведення опису та арешту належної ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,0668 га (кадастровий номер 3220888000:04:001:0434), розташованої на території Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області.
 
На виконання зазначеного доручення 27 липня 2020 року головним державним виконавцем Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Письок Ю. В. винесено постанову про опис та арешт належної ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,0668 га (кадастровий номер 3220888000:04:001:0434), розташованої на території Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області. Інформація про наявність на вказаній земельній ділянці будь-якого нерухомого майна відсутня. 
 
З метою визначення оцінки вказаної земельної ділянки постановою державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області  Шестопалова В. Ю. від 25 березня 2020 року призначено суб`єкта оціночної діяльності -фізичну особу-підприємця  ОСОБА_4 . 
 
Відповідно до звіту про оцінку земельної ділянки площею 0,0668 га (кадастровий номер 3220888000:04:001:0434) з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, розташованої на території Щасливської сільської ради Бориспільсьуого району Київської області, ринкова вартість земельної ділянки становить 408 165 грн; у цьому ж звіті зазначено, що на день оцінки вказана земельна ділянка не забудована.
 
19 жовтня 2020 проведені електронні торги з реалізації вказаної земельної ділянки за ціною 416 500 грн, переможцем яких визнано ОСОБА_3 
 
23 жовтня 2020 року державним виконавцем Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шестопаловим В. Ю. складений акт про проведені електронні торги.
 
ОСОБА_1 надано звіт про експерту грошову оцінку земельної ділянки, відповідно до якого вартість земельної ділянки площею 0,0668 га (кадастровий номер 3220888000:04:001:0434), яка розташована на території Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області, на 10 листопада 2020 року становить 561 120 грн; у цьому ж звіті зазначено, що земельна ділянка під забудовою. 
 
Також ОСОБА_1 надано звіт про оцінку майна, а саме житлового будинку площею 150 кв.м, розташованого на земельній ділянці площею 0,0668 га (кадастровий номер 3220888000:04:001:0434), в якому зазначено, що вартість житлового будинку на 10 листопада 2020 року становить 2 497 500 грн. 
 
З листа начальника відділу Бориспільського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вовнянка В. В. від 17 березня 2021 року № 17420 судом апеляційної інстанції встановлено, що під час виїзду державного виконавця з представником стягувача ПАТ «УкрСиббанк» Дюдіним Д. М. для проведення опису та арешту земельної ділянки площею 0,0668 га (кадастровий номер 3220888000:04:001:0434), розташованої на території Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області, описано земельну ділянку, на яку вказав представник стягувача та на якій були відсутні забудови. Опис проводився зі слів представника стягувача, оскільки був відсутній представник сільської ради (землевпорядник); межові знаки на цій земельній ділянці відсутні, тому точна адреса із зазначенням вулиці, на якій розташована земельна ділянка, у постанові не вказана. Також у цьому ж листі зазначено, що внаслідок недобросовісних дій представника стягувача помилково описано земельну ділянку, що не належить боржнику, а розташована поряд із забудованою земельною ділянкою.
 
Позиція Верховного Суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови 
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
 
Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Вивчивши матеріали цивільної справи та перевіривши правильність застосування норм матеріального права та додержання норм процесуального права  в межах вимог та доводів касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, дійшов таких висновків.
 
Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.
 
У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
 
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду.
 
Європейський суд з прав людини зауважив, що «право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції, також захищає і виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які у країні, що поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін» (Жовнер проти України, № 56848/00, § 33, Європейський суд з прав людини, від 29 червня 2004 року).
 
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
 
Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
 
У статті 449 ЦПК України передбачено, що скаргу може бути подано до суду:                                 а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.
 
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
 
У постанові Верховного Суду від 18 листопада 2020 року в справі №466/948/19 (провадження № 61-16974св19) міститься висновок, що «з`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові».
 
У постанові Верховного Суду від 15 червня 2022 року в справі № 1111/2218/12 (провадження № 61-21049св21) викладено висновок про застосування статті 449 ЦПК України та вказано, що такі строки можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно із скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. При вирішенні питання про те, які підстави можна вважати поважними для поновлення строку звернення до суду з відповідною скаргою, суд має керуватися тим, що вичерпного переліку таких підстав процесуальний закон не містить, вони у кожному конкретному випадку залежать від певних ситуацій. При цьому судом також має враховуватися прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті б Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує справедливий судовий розгляд, а виконання рішення суду є завершальною частиною розгляду цивільної справи.
 
Апеляційним судом за матеріалами виконавчого провадження встановлено, що представник ОСОБА_1 - адвокат Павліченко М. С. з матеріалами виконавчого провадження ознайомився 9 листопада 2020 року, а з відповідними скаргами адвокат Павліченко М. С. звернувся до суду 17 та 19 листопада 2020 року, тобто в межах строку, передбаченого статтею 449 ЦПК України.
 
Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
 
У частині першій статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.
 
Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця (частина шоста статті 48 Закону України «Про виконавче провадження»).
 
Відповідно до частини третьої статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності/спеціальному майновому праві, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.
 
Статтею 57 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна.
 
Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.
 
Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.
 
Статтею 451 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.
 
Переглядаючи справу в апеляційному порядку, судом апеляційної інстанції встановлено, що матеріали виконавчого провадження не містять відомостей про направлення ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження та постанови про опис та арешт майна.
 
Встановлено апеляційним судом і те, що ОСОБА_1 не була ознайомлена з оцінкою арештованого майна, оскільки повідомлення щодо оцінки земельної ділянки площею 0,0668 га (кадастровий номер 3220888000:04:001:0434), розташованої на території Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області, направлено ОСОБА_1 на адресу - АДРЕСА_1 , однак у матеріалах виконавчого провадження адреса ОСОБА_1 зазначена інша, а саме АДРЕСА_2 .
Крім того, зі звіту про оцінку майна судом апеляційної інстанції встановлено, що на земельній ділянці площею 0,0668 га (кадастровий номер 3220888000:04:001:0434), розташованій на території Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області, знаходиться житловий будинок площею 150 кв.м, вартість якого на 10 листопада 2020 року становить 2 497 500 грн.
 
Встановивши зазначене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про неправомірність дій державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби у м. Житомирі Центрально міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Шестопалова В. Ю. щодо визначення вартості майна на підставі звіту про оцінку майна від 28 травня 2020 року та  неправомірність дій головного державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Письок Ю. В. щодо опису та арешту майна.
 
Крім того, встановивши, що звіт про оцінку майна - земельної ділянки (кадастровий номер 3220888000:04:001:0434), виконаний фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 28 травня 2020 року без врахування розташованого на ній житлового будинку, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення скарг, і, як наслідок, визнав неправомірним звіт про оцінку майна від 28 травня 2020 року. 
 
З такими висновками суду апеляційної інстанції погоджується і касаційний суд.
 
Твердження заявника стосовно невстановлення апеляційним судом фактичних обставин справи, ненадання належної оцінки зібраним у справі доказам касаційний суд відхиляє, оскільки такі доводи спростовуються змістом оскаржуваної постанови апеляційного суду, в якій послідовно та обґрунтовано мотивовано висновки суду.
 
Відхиляє касаційний суд і доводи заявника стосовно того, що ОСОБА_1 не надано рецензій на звіт про оцінку майна та належних доказів, які б підтвердили невідповідність ціни майна, визначеної у звіті, оскільки ОСОБА_1 надано звіт про оцінку майна, який підтверджує розташування житлового будинку площею 150 кв.м на земельній ділянці площею 0,0668 га (кадастровий номер 3220888000:04:001:0434), за яким вартість житлового будинку на 10 листопада 2020 року становить 2 497 500 грн.
 
Обґрунтовуючи незаконність судового рішення суду апеляційної інстанції представник ПАТ «УкрСиббанк» - адвокат Гладиш Я. М. посилався на неврахування апеляційним судом висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 29 січня 2020 року в справі № 753/1991/19-ц (провадження № 61-20633св19).
 
Зазначена підстава касаційного оскарження не знайшла свого підтвердження під час касаційного перегляду з огляду на наступне. 
 
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 травня 2018 року у справі № 373/1281/16-ц (провадження № 14-128цс18) зазначала, що «під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин». 
 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 жовтня 2021 року в справі № 233/2021/19 (провадження № 14-166цс20) Велика Палата конкретизувала вказаний висновок та зазначила, що на предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Встановивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами, насамперед, за їхнім змістом. А якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, з приводу якого вони вступають у правовідносини, то у такому разі подібність слід також визначати за суб`єктним і об`єктним критеріями відповідно. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими.
 
Постанова Верховного Суду від 29 січня 2020 року (справа № 753/1991/19-ц), на яку посилається заявник, прийнята за результатами розгляду касаційної скарги стягувача на постанову Київського апеляційного суду від 7 листопада 2019 року у справі за скаргою на дії головного державного виконавця Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області та заступника начальника Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області. Скасовуючи постанову апеляційного суду, якою у задоволенні скарги відмовлено, та направляючи справу на новий розгляд до апеляційного суду, касаційний суд вказував на те, що суд апеляційної інстанції не дослідив, чи є докази отримання банком двох оскаржуваних постанов про закінчення виконавчого провадження.Крім того, пославшись на пропуск строку для оскарження постанов державних виконавців, зазначивши саме такі норми процесуального права, суд апеляційної інстанції не залишив скаргу ПАТ «Піреус Банк МКБ» без розгляду, а відмовив у її задоволенні по суті. Разом з тим ухвалу суду першої інстанції на предмет законності і обґрунтованості не перевірив.
 
Отже доводи заявника щодо неврахування апеляційним судом висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 29 січня 2020 року в справі № 753/1991/19-ц, касаційний суд вважає безпідставними, оскільки висновок у цій справі і у справі, що переглядається, а також встановлені апеляційним судом фактичні обставини, що формують зміст спірних правовідносин, є різними, у кожній із зазначених справ апеляційний суд виходив з конкретних обставин та фактично-доказової бази з урахуванням наданих сторонами доказів, оцінюючи їх у сукупності.
 
У справі, яка переглядається, суд апеляційної інстанції встановив відсутність доказів направлення та отримання ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження та постанови про опис і арешт майна, а також відсутність відомостей про обізнаність боржника про вчинення державним виконавцем будь-яких дій вчинених в межах виконавчого провадження.
 
Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржуване судове рішення ухвалене без додержання норм матеріального та з порушенням норм процесуального права.
 
Касаційний суд з урахуванням частини першої статті 400 ЦПК України переглянув у касаційному порядку оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження у цій справі.
 
Підстав для виходу за межі розгляду справи судом касаційної інстанції не встановлено.
 
Встановивши відсутність підстав для скасування оскаржуваного судового рішення в межах підстав касаційного оскарження, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду апеляційної інстанції - залишенню без змін.
 
Щодо судових витрат
 
Оскільки суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у судах першої та апеляційної інстанцій, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.
 
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», в інтересах якого діє адвокат Гладиш Ярослава Миколаївна, залишити без задоволення.
 
Постанову Житомирського апеляційного суду від 20 червня 2022 року залишити без змін.
 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:  	С. О. Карпенко В. В. Сердюк  І. М. Фаловська