ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3448/24 Справа № 176/2237/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Павловська І. А. Суддя у 2-й інстанції - Новікова  Г. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 року Дніпровський апеляційний суд в складі колегії:
судді-доповідача: Новікової Г.В. 
суддів: Гапонова А.В., Никифоряка Л.П.,

розглянувши у письмовому провадженні без виклику сторін в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 03 січня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,- 
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування посилалася на те, що вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 01 грудня 2007 року. Від шлюбу мають доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 26 травня 2015 року шлюб між сторонами розірвано, та донька залишилася проживати з позивачкою. 
Батько дитини матеріальну допомогу на її утримання не надає в необхідному розмірі, хоча він є працездатним, має стабільну роботу і може надавати таку допомогу.
Просила стягнути на її користь з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви і до моменту досягнення дитиною повноліття.
Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 03 січня 2024 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та стягувати їх у такому розмірі, щомісяця, до повноліття дитини, починаючи стягнення з 12 вересня 2023 року. 
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про стягнення аліментів в розмірі частини доходу. Посилається на те, що заявлена нею вимога є мінімальним гарантованим розміром, що має сплачувати відповідач. Вважає, що суд першої інстанції безпідставно прийняв до уваги, що у відповідача є ще одна дитина від іншого шлюбу. При цьому суд не прийняв до уваги стан здоров`я відповідача та матеріальне його становище,який працює,має стабільний щомісячний дохід,який дозволяє йому сплачувати аліменти у заявленому нею розмірі. Народження дитини від іншого шлюбу не є безумовною підставою для стягнення аліментів на іншу дитину у меншому розмірі.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції залишити без змін як законне та обґрунтоване, а апеляційну скаргу залишити без задоволення. Посилається на те, що з 2015 року він за домовленністю сторін перераховував позивачеві двічі на місяць кошти на утримання дитини та додатково на прохання позивача перераховував кошти для придбання дитині сезонного одягу та взуття,а також в серпні кожного року кошти на придбання одягу та навчального приладдя,необхідного для нового шкільного року. Також за його кошти оплачувалися мобільні телефони для дитини,послуги репетитора та зайняття танцями 
на пілоні. Постійно перераховувалися кошти на оздоровчий відпочинок дитини. Тягар щодо матеріального утримання дитини з 2009 року по 2023 рік був виключно на ньому,так як позивач ніде не працювала.
Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Згідно із ч. 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.
У ч.1 ст. 369 ЦПК України зазначено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Зважаючи, що по даній справі ціна позову становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб і справа не відноситься до справи, яка не підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін. 
Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 та  ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 ,   ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 . 
Згідно рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 26 травня 2015 року шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано.
Неповнолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом зі своєю матір`ю ОСОБА_1 , що не оспорюється відповідачем. 
ОСОБА_2 та ОСОБА_5 перебувають в зареєстрованому шлюбі та мають спільного малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно копії виконавчого листа №755/17049/23 від 21 листопада 2023 року, виданого Дніпровським районним судом м. Києва, з ОСОБА_2 стягуються аліменти на користь ОСОБА_7 на утримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ні ж 50% та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 03 листопада 2023 року і до досягнення дитиню повноліття. 
Задовольняючи позовні вимоги частково та стягуючи на користь позивача на утримання дитини аліменти в розмірі 1/6 частки, суд першої інстанції виходив із того, що на утриманні відповідача знаходиться також малолітній син ОСОБА_8 , на утримання якого позивачем сплачуються аліменти в розмірі 1/6 частки заробітної плати. 
Такий висновок суду відповідає встановленим обставинам та нормам матеріального і процесуального права. 
Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно із ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
За змістом статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Статтею 183 СК України визначено розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини: на двох дітей - однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів.
Визначаючи розмір аліментів, які підлягали стягненню з відповідача на користь позивача на утримання доньки, суд першої інстанції правильно виходив із того, що відповідач має іншу сім`ю, перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_9 , яка не працює у зв`язку із доглядом за дитиною, від шлюбу мають малолітнього сина, на якого за рішенням суду відповідач сплачує аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку і дійшов обґрунтованого висновку про те, що позовні вимоги підлягали задоволенню частково та стягненню з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої доньки аліментів у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку.
Посилання на те, що заявлена позивачем вимога є мінімальним гарантованим розміром, що має сплачувати відповідач не може бути прийнята до уваги, оскільки такий гарантований розмір аліментів встановлено для однієї дитини, відповідач має двох дітей, розмір аліментів на утримання двох дітей визначено 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів.
При визначенні розміру аліментів суд обгрунтовано відповідно до положень ст.182 СК України прийняв до уваги наявність у платника аліментів інших дітей та визначив розмір у відповідності до положень ст.183 СК України .
Доводи про те, що судом не прийнято до уваги стан здоров`я відповідача та матеріальне його становище, який працює, має стабільний щомісячний дохід, який дозволяє йому сплачувати аліменти у заявленому нею розмірі є безпідставними. Оскільки розмір аліментів визначався в межах заявлених вимог і з врахуванням того, що відповідач працює та має заробітну плату. 
Народження дитини від іншого шлюбу не є безумовною підставою для стягнення аліментів на іншу дитину у меншому розмірі при вирішенні питання щодо зменшення визначеного судом розміру аліментів. В даному випадку судом розглядалися позовні вимоги щодо стягнення аліментів, де враховуються всі встановлені обставини щодо заявлених позовних вимог.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правових висновків суду та не дають підстав для висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.
З огляду на те, що апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін, підстав для відшкодування, зміни або перерозподілу судових витрат у відповідності до ст.141 ЦПК України не має.
Відповідно до частини 3 статі 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, ціна позову у яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Так як ціна позову складає менше двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то судове рішення не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст.368, 369, 375, 382,384 ЦПК України, апеляційний суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 03 січня 2024 року
залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

 Судді: