ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2024 року	Львів	Справа № 300/6809/21 пров. № А/857/2268/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого-судді                                     Курильця А.Р., 
суддів                                                           Матковської З.М., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Держпраці в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 січня 2024 року в справі №300/6809/21 за адміністративним позовом Управління Держпраці в Івано-Франківській області до Приватного підприємства “Вовіз” про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю),-

суддя в 1-й інстанції – Остап`юк С.В.,
час ухвалення рішення – 02.01.2023 року,
місце ухвалення рішення – м.Івано-Франківськ,
дата складання повного тексту рішення – не зазначено,

                                                              ВСТАНОВИВ:
          
У листопаді 2021 року Управління Держпраці в Івано-Франківській області (далі – позивач) звернулося в суд з позовом до Приватного підприємства “Вовіз” (далі – відповідач) про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю), шляхом: заборони проведення робіт підвищеної небезпеки, а саме: роботи в колодязях, шурфах, траншеях, котлованах; вантажно-розвантажувальні роботи за допомогою машин і механізмів; монтаж, демонтаж та капітальний ремонт будинків, споруд, а також відновлення та зміцнення їх аварійних частин до отримання дозволу на їх проведення від Управління Держпраці в Івано-Франківській області у встановленому порядку; заборони експлуатації (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки зазначених у групі А Переліку машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженому постановою кабінету Міністрів України від 03.02.2021 за № 77, а саме: крану баштового КБ-308А, зав. № 1112, 1989 року виготовлення до отримання дозволу на його експлуатацію (застосування) від Управління Держпраці в Івано-Франківській області у встановленому порядку; заборони посадовій особі ПП «Вовіз», яка здійснює керівництво та контроль за виконанням робіт на висоті, здійснювати таке керівництво та контроль до проходження нею навчання та перевірки знань по правилах охорони праці під час виконання робіт на висоті.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31.01.2022 провадження у справі за позовом Управління Держпраці в Івано-Франківській області до Приватного підприємства “Вовіз” про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) в частині заборони експлуатації крану баштового КБ-308А, зав. № 1112, 1989 року виготовлення, закрито.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 січня 2024 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.
Не погоджуючись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосуванням норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове про задоволення позову.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що відповідно до вимог статті 7 Закону № 877-V, за результатами проведеної планової перевірки складено Акт планового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сферах охорони праці, промислової безпеки, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, праці, зайнятості населення, зайнятості та працевлаштування осіб з інвалідністю, здійснення державного гірничого нагляду від 10.09.2021 № ІФ 2344/0233/АВ (далі – Акт), який в останній день проведення планової перевірки підписано директором ПП «Вовіз» ОСОБА_1 без додаткових пояснень, зауважень чи заперечень щодо проведеного заходу та змісту складеного Акта. 
Зазначає апелянта, що форми документів, які складаються за результатами заходів нагляду (контролю) затверджені Наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 27.10.2020 року №2161 «Про затвердження форм документів, що складаються при здійсненні заходів державного нагляду (контролю) Державною службою України з питань праці». Самою формою припису передбачено, що якщо виявлене порушення вимог законодавства потребує заборони (обмеження) виконання робіт (виробництва), то термін його усунення не визначається у приписі, адже таке порушення підлягає негайному усунення, а вимоги припису щодо його усунення – негайному виконанню. А тому, у приписі складеному посадовими особами Управління Держпраці 10.09.2021 термін усунення виявлених порушень зазначено не відносно усіх виявлених порушень. У приписі, виданому Управлінням Держпраці 10.09.2021 зазначено і про те, що у випадку усунення порушень законодавства Відповідач зобов`язаний інформувати про таке усунення Управління Держпраці. Крім того здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) з метою перевірки виконання вимог припису є правом, а не обов`язком Управлінням Держпраці. Відповідно до абзацу четвертого частини другої статті 39 Закону України «Про охорону праці» посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, мають право забороняти, зупиняти припиняти, обмежувати експлуатацію підприємств, окремих виробництв, цехів, дільниць, робочих місць, будівель, споруд, приміщень, випуск та експлуатацію машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів праці, виконання певних робіт, застосування нових небезпечних речовин, реалізацію продукції, а також скасовувати або припиняти дію виданих ними дозволів і ліцензій до усунення порушень, які створюють загрозу життю працюючих. 
Також твердить скаржник про те, що чинне законодавство не встановлює жодних заборон чи обмежень стосовно того коли орган державного нагляду (контролю) може звертатися до суду із вимогою заборонити виконання певних робіт чи використання певного обладнання чи устаткування, тобто як тільки орган державного нагляду (контролю) виявив порушення, які загрожують життю та здоров`ю працівників, він зобов`язаний вжити усіх необхідних заходів щодо недопущення цих загроз. Адже неналежне реагування Управління Держпраці на виявлені порушення вимог законодавства з питань охорони праці в майбутньому може призвести до нещасних випадків на виробництві та людських втрат (внаслідок використання обладнання підвищеної небезпеки на яке суб`єкт господарювання не отримав дозволу чи не здійснення інших необхідних дій задля безпеки працівників).
Відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що відповідно до частини 4 статті 304 КАС України, не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу в порядку письмового провадження відповідно до п.3 ч.1 ст. 311 КАС України.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, наказом Державної служби України з питань праці за № 158 від 27.11.2020 затверджено річний план здійснення заходів державного нагляду (контролю) Державної служби України з питань праці на 2021 рік.
Наказом Управління Держпраці в Івано-Франківській області за № 1245-Д від 30.11.2020 затверджено річний план здійснення заходів державного нагляду (контролю) управління Держпраці в Івано-Франківській області на 2021 рік.
17.08.2021 позивач направив відповідачу повідомлення про проведення планового заходу державного нагляду (контролю) за № 5533, яким повідомив про здійснення планового заходу державного нагляду (контролю) з 06.09.2021 до 10.09.2021.
03.09.2021 позивач видав наказ за № 1000-Д та направлення за № 16-15/15-10/5901 для проведення планової заходу державного нагляду (контролю) Приватного підприємства “Вовіз”.
10.09.2021 посадовими особами позивача за результатами проведення планового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання відповідачем вимог законодавства у сферах охорони праці, промислової безпеки, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, зайнятості населення, зайнятості та працевлаштування осіб з інвалідністю складено акт за № ІФ2344/0233/АВ від 10.09.2021.
На підставі акта перевірки від 10.09.2021 за № ІФ2344/0233/АВ позивач 10.09.2021 вніс припис про усунення виявлених порушень законодавства у сферах охорони праці, промислової безпеки, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, праці, зайнятості населення, зайнятості та працевлаштування осіб з інвалідністю, здійснення державного гірничого нагляду за № ІФ 2324/0233/АВ/П1.
Актом перевірки за № ІФ2344/0233/АВ та приписом за № ІФ 2324/0233/АВ/П1 від 10.09.2021, серед інших, виявлено такі порушення:
-          не представлено дозвіл на роботи підвищеної небезпеки, які виконуються на підставі дозволу, а саме: роботи в колодязях, шурфах, траншеях, котлованах; вантажно-розвантажувальні роботи за допомогою машин і механізмів; монтаж, демонтаж та капітальний ремонт будинків, споруд, а також відновлення та зміцнення їх аварійних частин;
-          посадова особа, яка здійснює керівництво та контроль за виконанням робіт на висоті не пройшла навчання та перевірку знань по правилах охорони праці під час виконання робіт на висоті.
Оскільки відповідач виявлені порушення в добровільному порядку не виконав, позивач звернувся до суду з вимогами про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю), шляхом:
-          заборони проведення робіт підвищеної небезпеки, а саме: роботи в колодязях, шурфах, траншеях, котлованах; вантажно-розвантажувальні роботи за допомогою машин і механізмів; монтаж, демонтаж та капітальний ремонт будинків, споруд, а також відновлення та зміцнення їх аварійних частин до отримання дозволу на їх проведення від Управління Держпраці в Івано-Франківській області у встановленому порядку;
-          заборони посадовій особі ПП «Вовіз», яка здійснює керівництво та контроль за виконанням робіт на висоті, здійснювати таке керівництво та контроль до проходження нею навчання та перевірки знань по правилах охорони праці під час виконання робіт на висоті.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не встановив відповідачу термін для виконання вимог припису в частині представлення дозволу на роботи підвищеної небезпеки, а саме: роботи в колодязях, шурфах, траншеях, котлованах; вантажно-розвантажувальні роботи за допомогою машин і механізмів; монтаж, демонтаж та капітальний ремонт будинків, споруд, а також відновлення та зміцнення їх аварійних частин, що є підставою вважати термін виконання вимог припису в цій частині є необмежений будь-яким строком.
Також, позивач не здійснив позапланову перевірку виконання відповідачем припису на предмет його виконання. Наявність такої позапланової перевірки є доказом того чи виконано вимогу припису чи ні.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" № 877-V від 05.04.2007 (далі – Закон № 877-V).
Згідно статті 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" державний нагляд (контроль) – діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Відповідно до частин 1, 4 статті 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.
Виключно законами встановлюються: органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності; види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю); повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг; вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності; спосіб та форми здійснення заходів здійснення державного нагляду (контролю); санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа.
Орган державного нагляду (контролю) не може здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, якщо закон прямо не уповноважує такий орган на здійснення державного нагляду (контролю) у певній сфері господарської діяльності та не визначає повноваження такого органу під час здійснення державного нагляду (контролю).
За змістом статті 38 Закону України "Про охорону праці" від 14.10.1992 за № 2694-ХІІ (далі – Закон № 2694-ХІІ) державний нагляд за додержанням законів та інших нормативно-правових актів про охорону праці здійснює, зокрема центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.
Державна служба України з питань праці (Держпраці) згідно Положення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 за № 96 (надалі – Положення № 96), є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.
Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи (пункт 7 Положення № 96).
Відповідно до пункту 1 Положення про Управління Держпраці в Івано-Франківській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань праці від 03.08.2018 № 84, управління Держпраці в Івано-Франківській області є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується.
На підставі підпункту 16 пункту 4 Положення, управління Держпраці в Івано-Франківській області, відповідно до покладених на нього повноважень, здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням законодавства з охорони праці в частині безпечного ведення робіт, гігієни праці, промислової безпеки, безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення.
Планові заходи, в силу вимог частини 1 статті 5 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", здійснюються відповідно до річних планів, які затверджуються органом державного нагляду (контролю) не пізніше 1 грудня року, що передує плановому. Внесення змін до річних планів здійснення заходів державного нагляду (контролю) не допускається, крім випадків зміни найменування суб`єкта господарювання та виправлення технічних помилок.
Органи державного нагляду (контролю) здійснюють планові заходи з державного нагляду (контролю) за умови письмового повідомлення суб`єкта господарювання про проведення планового заходу не пізніш як за десять днів до дня здійснення цього заходу (частина 4 статті 5 Закону № 877-V).
Згідно частини 6 статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.
Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання – детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.
В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.
При цьому, частиною 7 статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" встановлено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
За встановлених обставин справи, під час проведення планової перевірки, у відповідача виявлені порушення вимог законодавства у сфері охорони праці та промислової безпеки в редакції нормативно-правових актів, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, які зафіксовані в розділі «Опис виявлених порушень вимог законодавства» (сторінка 8 Акта), зокрема: не представлено дозвіл на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки зазначених у групі А Переліку машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 3 лютого 2021 р.№ 77, а саме вантажопідіймальні крани і машини – кран баштовий КБ-308А, зав. № 1112, 1989 року виготовлення, та на роботи підвищеної небезпеки, які виконуються на підставі дозволу, а саме: - роботи в колодязях, шурфах, траншеях, котлованах; - вантажно-розвантажувальні роботи за допомогою машин і механізмів; - монтаж, демонтаж та капітальний ремонт будинків, споруд, а також відновлення та зміцнення їх аварійних частин чим порушено вимоги статті 21 Закону України «Про охорону праці» (далі – Закону №2694), пунктів 7, 20, 23 групи А Додатку 2 до Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, які виконуються на підставі дозволу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 року № 1107 (далі – Порядок № 1107), та пункту 7 групи А Переліку машин механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, застосування (використання) яких здійснюється на підставі дозволу, в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 03.02.2021 року № 77.
Частиною третьою статті 21 Закону України «Про охорону праці» визначено, що роботодавець повинен одержати дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (далі - дозвіл). Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, видає дозволи на безоплатній основі на підставі висновку експертизи стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб`єкта господарювання, проведеної експертно-технічними центрами, які належать до сфери управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, або незалежними експертними організаціями, які забезпечують науково-технічну підтримку державного нагляду у сфері промислової безпеки та охорони праці. Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» документ дозвільного характеру - дозвіл, висновок, рішення, погодження, свідоцтво, інший документ в електронному вигляді (запис про наявність дозволу, висновку, рішення, погодження, свідоцтва, іншого документа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), який дозвільний орган зобов`язаний видати суб`єкту господарювання у разі надання йому права на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності та/або без наявності якого суб`єкт господарювання не може проваджувати певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності. Відповідно до частини третьої статті 4 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» суб`єкт господарювання має право на одержання (переоформлення, анулювання) документів дозвільного характеру та подання декларацій за своїм місцезнаходженням або у випадках, передбачених законом, - за місцем провадження діяльності або місцезнаходженням об`єкта. Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» дія цього Закону поширюється на дозвільні органи, адміністраторів, уповноважений орган та суб`єктів господарювання, які мають намір провадити або провадять господарську діяльність. Відповідно до пункту 6 Порядку № 1107 дозвіл за формою згідно з додатком 1 видається роботодавцеві - на виконання робіт підвищеної небезпеки, що зазначені у групі А додатка 2, або на експлуатацію машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, що зазначені у групі А переліку машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2021 р. № 77. Згідно з пунктом 7 Порядку № 1107 дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки видається територіальним органом Держпраці за місцем державної реєстрації юридичної особи або фізичної особи - підприємця. Пунктом 7 групи А Переліку машин механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, застосування (використання) яких здійснюється на підставі дозволу, в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 03.02.2021 року № 77 передбачено, що вантажопідіймальні крани і машини, ліфти, підйомники для підіймання працівників, пасажирські підвісні канатні дороги, фунікулери, ескалатори та пасажирські конвеєри, колиски приводні для підіймання працівників можуть використовуватися тільки після отримання дозволу на їх застосування. Пунктом 7 групи А додатку 2 до Порядку № 1107 визначено, що роботи в колодязях, шурфах, траншеях, котлованах, бункерах, камерах, колекторах, замкнутому просторі (ємностях, боксах, топках, трубопроводах тощо) належать до переліку видів робіт, які виконуються на підставі дозволу. Пунктом 20 групи А додатку 2 до Порядку № 1107 визначено, що вантажно-розвантажувальні роботи за допомогою машин і механізмів належать до переліку видів робіт, які виконуються на підставі дозволу. Пунктом 23 групи А додатку 2 до Порядку № 1107 визначено, що монтаж, демонтаж та капітальний ремонт будинків, споруд, а також відновлення та зміцнення їх аварійних частин належать до переліку видів робіт, які виконуються на підставі дозволу. 
Також в акті зазначено, що відповідачем не подано декларацію на відповідність матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки, зокрема, на роботи підвищеної небезпеки, а саме: - роботи, що виконуються на висоті понад 1,3 метра; - зварювальні, газополум`яні, а також наплавочні і паяльні роботи, що виконуються із застосуванням відкритого полум`я, чим порушено вимоги статті 21 Закону України «Про охорону праці», пунктів 3, 19 «Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 року № 1107.
Статтею 21 Закону України «Про охорону праці» встановлено, що набуття права на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатації (застосування) машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки може здійснюватися на підставі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з охорони праці. Відповідно до пункту 21 Порядку № 1107 виконання робіт підвищеної небезпеки, що зазначені у групі Б додатка 2, експлуатація (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, зазначених у групі Б переліку, машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2021 р. № 77 (далі – Постанова № 77), здійснюються на підставі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці за формою згідно з додатком 8. Декларація подається роботодавцем не пізніше ніж за п`ять робочих днів до початку виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатації машин, механізмів устатковання підвищеної небезпеки. Декларація подається роботодавцем або уповноваженою ним особою, надсилається поштою до адміністратора центру надання адміністративних послуг у паперовій формі або в електронній формі через Єдиний державний веб-портал електронних послуг, у тому числі через інтегровану з ним інформаційну систему Держпраці. Територіальний орган Держпраці здійснює реєстрацію декларацій на безоплатній основі протягом п`яти робочих днів з дня їх отримання. Пунктом 3 групи Б Додатку 2 до Порядку № 1107 визначено, що роботи, що виконуються на висоті понад 1,3 метра відносяться до робіт підвищеної небезпеки, які виконуються на підставі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці. Пунктом 19 групи Б Додатку 2 до Порядку № 1107 визначено, що зварювальні, газополум`яні, а також наплавочні і паяльні роботи, що виконуються із застосуванням відкритого полум`я, виконуються на підставі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці. Відповідно до частини третьої статті 4 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» суб`єкт господарювання має право на одержання (переоформлення, анулювання) документів дозвільного характеру та подання декларацій за своїм місцезнаходженням або у випадках, передбачених законом, - за місцем провадження діяльності або місцезнаходженням об`єкта. Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» дія цього Закону поширюється на дозвільні органи, адміністраторів, уповноважений орган та суб`єктів господарювання, які мають намір провадити або провадять господарську діяльність. Абзацом восьмим частини першої статті 1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» визначено, що декларація про провадження господарської діяльності - документ, яким суб`єкт господарювання повідомляє дозвільний орган про свою відповідність вимогам законодавства до певного виду господарської діяльності (у тому числі матеріально-технічної бази, кваліфікації персоналу - якщо це зумовлено особливостями провадження відповідного виду господарської діяльності) та на підставі якого набуває право на провадження заявленого виду господарської діяльності і несе передбачену законом відповідальність.
Також встановлено те, що вхід до будівлі, що споруджується, не захищений суцільним козирком, чим порушено статтю 13 Закону № 2694 та пункт 6.2.5. глави 6 НПАОП 45.2-7.02-12. 
Відповідно до вимог статті 13 Закону роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.
З цією метою роботодавець забезпечує функціонування системи управління охороною праці, а саме: створює відповідні служби і призначає посадових осіб, які забезпечують вирішення конкретних питань охорони праці, затверджує інструкції про їх обов`язки, права та відповідальність за виконання покладених на них функцій, а також контролює їх додержання; розробляє за участю сторін колективного договору і реалізує комплексні заходи для досягнення встановлених нормативів та підвищення існуючого рівня охорони праці; забезпечує виконання необхідних профілактичних заходів відповідно до обставин, що змінюються; впроваджує прогресивні технології, досягнення науки і техніки, засоби механізації та автоматизації виробництва, вимоги ергономіки, позитивний досвід з охорони праці тощо; забезпечує належне утримання будівель і споруд, виробничого обладнання та устаткування, моніторинг за їх технічним станом; забезпечує усунення причин, що призводять до нещасних випадків, професійних захворювань, та здійснення профілактичних заходів, визначених комісіями за підсумками розслідування цих причин; організовує проведення аудиту охорони праці, лабораторних досліджень умов праці, оцінку технічного стану виробничого обладнання та устаткування, атестацій робочих місць на відповідність нормативно-правовим актам з охорони праці в порядку і строки, що визначаються законодавством, та за їх підсумками вживає заходів до усунення небезпечних і шкідливих для здоров`я виробничих факторів; розробляє і затверджує положення, інструкції, інші акти з охорони праці, що діють у межах підприємства (далі - акти підприємства), та встановлюють правила виконання робіт і поведінки працівників на території підприємства, у виробничих приміщеннях, на будівельних майданчиках, робочих місцях відповідно до нормативно-правових актів з охорони праці, забезпечує безоплатно працівників нормативно-правовими актами та актами підприємства з охорони праці; здійснює контроль за додержанням працівником технологічних процесів, правил поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, використанням засобів колективного та індивідуального захисту, виконанням робіт відповідно до вимог з охорони праці; організовує пропаганду безпечних методів праці та співробітництво з працівниками у галузі охорони праці; вживає термінових заходів для допомоги потерпілим, залучає за необхідності професійні аварійно-рятувальні формування у разі виникнення на підприємстві аварій та нещасних випадків. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. 
Відповідно до пункту 6.2.5. глави 6 НПАОП 45.2-7.02-12 «Охорона праці та промислова безпека у будівництві» (далі – НПАОП 45.2-7.02-12) входи до будівель (споруд), що споруджуються на період будівництва слід захистити зверху суцільним козирком шириною не менше ширини входу до будинку (споруди) і довжиною – відповідно до розміру небезпечної зони.
Перевіркою встановлено відсутність сигнального огородження зон з потенційно небезпечними виробничими факторами, чим порушено статтю 13 Закону № 2694 та пункт 4.9 глави 6 НПАОП 45.2-7.02-12.
Позаяк відповідно до пункту 4.9 НПАОП 45.2-7.02-12 будівельні майданчики, робочі дільниці, робочі місця повинні бути забезпечені необхідними засобами колективного та індивідуального захисту, первинними засобами пожежогасіння, а також засобами зв`язку та сигналізації.
Позивачем зазначено про те, що посадова особа, яка здійснює керівництво та контроль за виконанням робіт на висоті не пройшла навчання та перевірку знань по правилах охорони праці під час виконання робіт на висоті, чим порушено вимоги статті 18 ЗУ № 2694 та пункт 5.5. НПАОП 0.00-4.12-0. Так, відповідно до вимог статті 18 Закону №2694 працівники під час прийняття на роботу і в процесі роботи повинні проходити за рахунок роботодавця навчання з питань охорони праці. Працівники, зайняті на роботах з підвищеною небезпекою або там, де є потреба у професійному доборі, повинні щороку проходити за рахунок роботодавця спеціальне навчання і перевірку знань відповідних нормативно-правових актів з охорони праці. Перелік робіт з підвищеною небезпекою затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони праці. Посадові особи, діяльність яких пов`язана з організацією безпечного ведення робіт, під час прийняття на роботу і періодично, один раз на три роки, проходять навчання, а також перевірку знань з питань охорони праці за участю профспілок. Порядок проведення навчання та перевірки знань посадових осіб з питань охорони праці визначається типовим положенням, що затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони праці.
Не допускаються до роботи працівники, у тому числі посадові особи, які не пройшли навчання, інструктаж і перевірку знань з охорони праці. Відповідно до пункту 5.5 наказу Державного комітету України з нагляду за охороною праці «Про затвердження Типового положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці та Переліку робіт з підвищеною небезпекою» від 26.01.2005 року № 15 навчання і перевірку знань з питань охорони праці в обсязі виконуваної ними роботи проходять особи, відповідальні за технічний стан і безпечну експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, та посадові особи, службові обов`язки яких пов`язані з: а) керівництвом та контролем за виконанням робіт підвищеної небезпеки; б) будівництвом, експлуатацією, реконструкцією, технічним переоснащенням, консервацією та ліквідацією об`єктів підвищеної небезпеки; в) розробкою проектів, технологічних регламентів та іншої технічної документації для робіт підвищеної небезпеки; г) підготовкою персоналу для обслуговування машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки; ґ) розробкою нормативно-технічних документів з питань виготовлення, монтажу та експлуатації машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки та об`єктів підвищеної небезпеки.
Також, розпорядженням не призначено особу, відповідальну за збереження та справність електроінструменту, чим порушено вимоги статті 13 Закону № 2694 та пункту 6.7.36 НПАОП 40.1-1.21-98. 
Відповідно до пункту 6.7.36 наказу Міністерства праці та соціальної політики України «Про затвердження Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів» від 09.01.1998 року № 4 результати перевірок і випробувань електроінструменту, знижувальних і розподільчих трансформаторів безпеки, перетворювачів частоти, захисно-вимикальних пристроїв та кабелів слід заносити в «Журнал обліку, перевірки та випробування електроінструменту, трансформаторів, перетворювачів частоти та переносних світильників». Журнал повинна вести призначена розпорядженням по підрозділу особа, відповідальна за збереження та справність електроінструменту.
Відповідно до пункту 6.7.36 наказу Міністерства праці та соціальної політики України «Про затвердження Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів» від 09.01.1998 року № 4 результати перевірок і випробувань електроінструменту, знижувальних і розподільчих трансформаторів безпеки, перетворювачів частоти, захисно-вимикальних пристроїв та кабелів слід заносити в «Журнал обліку, перевірки та випробування електроінструменту, трансформаторів, перетворювачів частоти та переносних світильників». Журнал повинна вести призначена розпорядженням по підрозділу особа, відповідальна за збереження та справність електроінструменту.
Водночас не поновлені схеми безпечного стропування вантажів, чим порушено вимоги статті 13 Закону № 2694 пункту 12, глави 2, розділ VІІ НПАОП 0.00-1.80-18. 
Відповідно до пункту 12 глави 2 розділу VII Правил охорони праці під час експлуатації вантажопідіймальних кранів, підіймальних пристроїв та відповідного обладнання, затверджених наказом Міністерства соціальної політики України від 19.01.2018 року № 62 мають бути розроблені способи безпечного стропування, обв`язування вантажів, а також способи безпечного кантування вантажів, якщо така операція проводиться за допомогою вантажопідіймальних кранів та машин, із зазначенням пристроїв, що застосовуються, а стропальники ознайомлені з цими способами. Графічні зображення (схеми) стропування типових вантажів та обв`язування вантажів видаються на руки стропальникам і машиністам кранів і вивішуються в місцях проведення робіт.
Колегія суддів враховує те, що відповідачем частково усунуті виявлені порушення вимог чинного законодавства з питань охорони праці, а саме підприємством подано декларацію на відповідність матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки, зокрема, на роботи підвищеної небезпеки: - роботи, що виконуються на висоті понад 1,3 метра; - зварювальні, газополум`яні, а також наплавочні і паяльні роботи, що виконуються із застосуванням відкритого полум`я. 
Також 16.11.2021 відповідачем від Управління Держпраці в Івано-Франківській області отримано дозвіл № 192.21.26 на експлуатацію вантажопідіймальних кранів та машин, а саме: 1) крана баштового КБ-308А, зав. № 1592, 1993 року виготовлення, країна походження Україна 2) крана баштового КБ-308А, зав. № 1112, 1989 року виготовлення, країна походження СРСР за умови додержання вимог законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки під час виконання робіт підвищеної небезпеки та/або експлуатації (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, зазначених у ньому.
Також матеріали справи містять повідомлення ПП «Вовіз», яке отримано Управлінням 20.10.2021 за вх.№6565 про виконання вимог припису № ІФ 2324/0233/АВ/П1 від 10.09.2021, зокрема: у наказі про прийняття працівників виконані записи про проведення вступного інструктажу; вхід до будівлі, що будується захищено дашком; влаштовано сигнальне огородження зон з потенційно небезпечними факторами; проведено огляди засобів підмощування; виконроб, який здійснює керівництво та контроль за виконанням робіт на висоті пройшов навчання та перевірку знань; особи відповідальні за збереження та справність ел.інструменту призначено наказом; поновлено схеми безгачного стропування вантажів; квота в розмірі 5% середньо облікової чисельності штатних працівників, що мають додаткові гарантії у сприянні працевлаштування виконується.
Відтак виявлені порушення законодавства частково усунуто відповідачем.
Згідно з частиною п`ятою статті 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду. Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.
За приписами частини сьомої статті 7 названого Закону, на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.
Системний аналіз наведених вище положень Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" є підставою для висновку, що діяльність суб`єкта господарювання, яка пов`язана, зокрема, з порушенням вимог законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки, може бути тимчасово заборонена (зупинена) на підставі рішення адміністративного суду, ухваленого за результатами розгляду позову компетентного органу державного нагляду (контролю) щодо тимчасового зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктом господарювання.
Матеріалами справи підтверджено, що за результатами перевірки дотримання законодавства у сфері охорони праці, промислової безпеки, встановлено факти порушення відповідачем вимог чинного законодавства.
Про усунення виявлених порушень позивачем складений обов`язковий до виконання припис № ІФ 2324/0233/АВ/П1 від 10.09.2021. Водночас до суду не надано доказів оскарження результатів планової перевірки, зокрема, припису управління Держпраці.
Відповідно до даних у акті перевірки за № ІФ2344/0233/АВ та приписі за № ІФ 2324/0233/АВ/П1 від 10.09.2021 директор Приватного підприємства “Вовіз” з актом та приписом ознайомлений та по одному екземпляру їх отримав 10.09.2021, заперечень та зауважень не надавав.
Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Відповідач доказів вжиття дієвих заходів щодо повного усунення порушень вимог чинного законодавства суду не надав, при цьому позивачем обґрунтовано наведено порушення відповідачем вимог законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки.
У постанові від 23 червня 2022 року у справі № 560/670/21 Верховний Суд виснував, що захід реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг є виключним (крайнім) заходом, обрання якого є можливим у разі, якщо виявлені порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей. При обранні такого заходу реагування позивачем, як суб`єктом владних повноважень, і судом, відповідно, мають враховуватися принцип співмірності обраного заходу реагування тим порушенням, які виникли, та тим, які залишилися не усунутими на час розгляду справи, а також дотримання справедливого балансу між інтересами відповідача і публічними інтересами.
Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 21.10.2019 у справі № 810/4274/17, від 30.09.2020 у справі № 580/34/19, від 01 грудня 2021 року у справі № 826/9226/16.
Такий захід реагування як повне або часткове зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту - не є санкцією за порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, а є превентивним заходом, який спрямований на недопущення існування невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.
До таких висновків дійшов Верховний Суд, зокрема у постанові від 28 лютого 2019 року у справі № 810/2400/18/
Колегією суддів враховується, що у постанові від 16 червня 2022 року у справі N 640/10140/20 Верховний Суд, окрім іншого, зазначив, що під час прийняття судового рішення мають бути враховані не лише обставини і підстави, які спонукали позивача як суб`єкта владних повноважень звернутися до суду з позовом про застосування заходів реагування, але і ті, які існують на час ухвалення судового рішення.
В протилежному випадку застосування заходів реагування, як виключного заходу, в судовому порядку поширюватиметься на всіх суб`єктів господарювання, відносно яких проведено перевірку і встановлено порушення, які за оцінкою спеціально уповноваженого органу, створюють реальну загрозу життю та/або здоров`ю людей. Втім, за своїм змістом і суттю застосування такого заходу, він застосовується до усунення виявлених порушень та існування реальної загрози життю та/або здоров`ю людей (частина п`ята статті 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності"), у зв`язку з чим його застосування після усунення виявлених порушень втрачає той сенс, який законодавством покладений як основа і правова підстава його застосування.
Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 21 лютого 2020 року у справі № 815/6365/17.
Судом встановлено, що станом на час розгляду справи як в суді першої, так і в суді апеляційної інстанції, відповідачем не було надано доказів, які б свідчили про повне усунення порушень, встановлених за результатами проведення заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сферах охорони праці, промислової безпеки, гігієни праці в Акті перевірки від 10.09.2021 №2344/0233/АВ, зокрема в частині відсутності дозовлу на виконання роботи в колодязях, шурфах, траншеях, котлованах; вантажно-розвантажувальні роботи за допомогою машин і механізмів; монтаж, демонтаж та капітальний ремонт будинків, споруд, а також відновлення та зміцнення їх аварійних частин.
Згідно сталої правової позиції, яка неодноразово була висловлена Верховним Судом у своїх постановах, поняття "загрози життю та здоров`ю" є оціночним.
Тим не менш, виходячи із встановлених обставин цієї справи та конкретних неусунених порушень в сфері охорони праці та промислової безпеки, апеляційний суд дійшов висновку, що виявлені позивачем порушення, що залишались не усунутими, становлять загрозу життю та здоров`ю людей.
Дослідивши обставини справи у відповідності до наведених правових норм, колегія суддів вважає, що суд першої інстанцій дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позову.
Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).
Відповідно до п.4 ч.1, ч.2 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Переглянувши рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення через неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального права підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про часткове задоволення позову.
Керуючись ст.ст.308,315,317,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

                                                    ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Держпраці в Івано-Франківській області задовольнити.
Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 січня 2024 року в справі №300/6809/21 скасувати та прийняти постанову, якою адміністративний позов Управління Держпраці в Івано-Франківській області задовольнити.
Застосувати до Приватного підприємства “Вовіз” заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) шляхом: заборони проведення робіт підвищеної небезпеки, а саме: роботи в колодязях, шурфах, траншеях, котлованах; вантажно-розвантажувальні роботи за допомогою машин і механізмів; монтаж, демонтаж та капітальний ремонт будинків, споруд, а також відновлення та зміцнення їх аварійних частин до повного усунення порушень зазначених в акті перевірки № ІФ2344/0233/АВ від 10.09.2021 року.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	А. Р. Курилець 	
судді	 	З. М. Матковська 	
 	 	О. І. Мікула  	
Повне судове рішення складено 01 травня 2024 року.