ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

25 квітня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 160/24852/23	

          Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
          головуючого - судді  Лукманової О.М. (доповідач),
          суддів:  Дурасової Ю.В., Олефіренко Н.А.,     
розглянувши у порядку письмового провадження у м. Дніпро апеляційну скаргу Львівської митниці на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.11.2023 року в справі №160/24852/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АВ Метал Груп» до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, визнання протиправною та скасування картки відмови у прийнятті митної декларації, -

в с т а н о в и в:
           27.09.2023 року ТОВ «АВ Метал Груп» (далі по тексту – позивач) звернулось до суду з позовом до Львівської митниці (далі по тексту – відповідач), в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів UA209000/2023/100469/2 від 01.08.2023 року; визнати протиправним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209230/2023/002035 від 01.08.2023 року.
                                        Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.11.2023 року позовні вимоги задоволено; стягнуто з Львівської митниці за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АВ Метал Груп» витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3500,00грн.                                        
                                        Львівська митниця не погодившись з вищезазначеним рішенням суду, подала до суду апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити. Свої вимоги обґрунтувала тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт зазначив, що при винесенні оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товару він керувався вимогами Митного кодексу України правилом визначення митної вартості переміщених товарів, де визначено, що якщо з наданих декларантом митної вартості товарів не можливо встановити дійсність задекларованої митної вартості, то митний орган вправі застосувати інші методи визначення митної вартості, окрім методу за прописаною вартістю у контракті або договорі. Апелянт вказував, що ним при митному оформленні товарів виявлено розбіжності у поданих до оформлення документів, декларантом не подано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару всіх складових митної вартості, необхідних при їх обчисленні відповідно до умов поставки, декларанта було повідомлено про виявлені розбіжності, однак у відповіді на запит ним недоліки не усунуто. Відповідно до п. 5.1 -5.3 договору на поставку товару №4/11 від 04.11.2022 року платежі за товари, що поставляються за цим договором, здійснюються покупцем в безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на рахунок постачальника, зазначений в цьому договорі, передбачено, що оплата здійснюється згідно з виставленим інвойсом, оплата вартості кожної партії Товарів повинна бути здійснена за 100% попередньою оплатою. До митного оформлення надане платіжне доручення №655 від 27.07.2023 на загальну суму 70872,00 євро, у гр. «Призначення платежу» вказано посилання на проформу 3230102497. Поміж тим, до митного оформлення надано рахунок-фактуру (інвойс) №1230102572 від 27.07.2023 року, відповідно до умов якого узгоджено поставку товару на загальну суму 60872,00 євро, строк оплати 10.08.2023 року. Строк  оплати, який зазначено в інвойсі суперечить п.5.2 контракту. Апелянт вказував, що оскільки умови оплати 100% передоплата. подання платіжного доручення на підтвердження митної вартості товарів було обов`язковим. Апелянт вказував, що до митного оформлення мають бути надані банківські документи, що стосуються оцінюваного товару. Відповідно, жодних належних доказів на підтвердження факту оплати за товар декларантом до митного оформлення надано не було. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 54 МК України, неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МК України, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, є підставою для відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю. Основні документи, що підтверджують заявлений рівень митної вартості, подані не в повному обсязі, складові митної вартості не можна вважати такими, що є документально підтверджені та піддаються обчисленню. Згідно наданої до митного контролю CMR 2023-01002271 від 27.07.2023 року у гр. 4 «Місце розвантаження» вказано м. Дніпро Україна, пункт d ч. 1 ст. 6 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів чітко визначає, що у вантажній накладній має міститися інформація про «місце і дату прийняття вантажу до перевезення і передбачене місце його доставки». У додатково наданій заявці на перевезення «Адреса вивантаження вантажу: Львів, Вінниця, Дніпро». За результатами опрацювання транспортних документів, а саме рахунку та довідки на перевезення встановлено відсутність розміру транспортних перевезень за усім маршрутом. Подані документи для підтвердження витрат на транспортування, повинні підтверджуватись даними бухгалтерського обліку, проте така інформація відсутня, оскільки документи є довідкою для митних органів. Апелянт вказував, що ним у графі 33 рішення про коригування митної вартості товарів від 01.08.2023 року № UA209000/2023/100469/2 «Обставини прийняття рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості» у відповідності до вимог наказу Міністерства фінансів України від 24.05.12 №598 «Про затвердження форми рішення про коригування митної вартості товарів. Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору» містять причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), також чітко обґрунтовано необхідність перевірки спірних правовідносин та зазначено документи надання яких може усунути сумнів у їх достовірності, а також містить джерела які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості. Письмових вимог про надання додаткових формулювань, шо наведені у гр.33 рішення не надходило. Згідно рішення про коригування митної вартості товару від 01.08.2023 року, митну вартість товарів визначено за резервним методом згідно ст.64 МК України, відповідно до наказу ДМСУ від 01.07.2021 №476 «Про затвердження методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України» на підставі цінової інформації, яка наявна безпосередньо у Львівській митниці щодо оформлення даних товарів. Митна декларація яка слугувала джерелом від 23UA205170019324U6 від 07.07.2023 року, де вартість такого товару становить 5,58 доларів США за кг, була оформлена митним органом, на момент прийняття рішення про коригування митної вартості посадова особа митниці мала повну інформацію щодо того, що товар дійсно був увезений до України. Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Апелянт зазначив, що він своїм рішенням правомірно визначив митну вартість товарів, оскільки заявлена позивачем митна вартість по відпрацюванню бази даних була нижча, ніж митна вартість подібних товарів, оформлених митними органами України у попередні періоди на митну територію України. 
                                        Львівська митниця оскаржує рішення у частині розподілу судових витрат щодо витрат на правничу допомогу. Відповідно до ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Апелянт вказував, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та наданих адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом па виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Дана справа є справою незначної складності, обсяг матеріалів опрацьованих адвокатом, а саме документів, що подавалися декларантом позивача до митного оформлення є незначним. Апелянт вказував, що ТОВ «АВ Метал Груп» недоведено розмір заявлених витрат на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн., разом як і судом першої інстанції при стягнення 3500,00 грн. також невраховано фактичне не надання адвокатом своїх послуг ТОВ «АВ Метал Груп», відсутність їх документального підтвердження. 
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню. 
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ТОВ «АВ Метал Груп» при поданні до митного органу митної декларації, обґрунтовано застосовано перший метод, як основний метод визначення митної вартості товарів за ціною договору. Суд першої інстанції зазначив, що Львівська митниця не мала підстав змінювати митну вартість імпортованих товарів, оскільки позивачем було надано повний пакет документів на підтвердження визначеної ним у митній декларації вартості товарів, розбіжності не перешкоджають встановити справжню вартість товарів, документи дають змогу ідентифікувати товар та об`єктивно визначити його ціну по договору. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою    визначення основи вартості товару, що між позивачем та митницею не відбувалось.  Суд першої інстанції зазначав, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованих позивачем товарів від рівня митної вартості іншого митного оформлення, не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товарів за першим методом визначення його митної вартості. Суд першої інстанції вказував, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару, тобто, можливість надання додаткових документів передбачена законом. Суд першої інстанції зазначав, що відповідно до вимог ч.3  ст.53 Митного кодексу України  додаткові документи надаються декларантом за наявності, відтак, саме по собі подання таких документів не в повному обсязі не може бути підставою для коригування митної вартості товару. Передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, здійснюється шляхом застосування методів, зокрема, основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, на основі додавання вартості (обчислена вартість), резервний. Відповідно до п. 5.1-5.3 договору на поставку товару №4/11 від 04.11.2022 року платежі за товари, що поставляються за цим договором, здійснюються Покупцем в безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на рахунок постачальника, зазначений в цьому договорі. Оплата здійснюється згідно з виставленим інвойсом, оплата вартості кожної партії товарів повинна бути здійснена за 100% попередньою оплатою, терміни оплати товарів зазначаються в інвойсах на оплату товарів і можуть бути змінені на підставі додаткової угоди сторін. Сторонами було погоджено рахунок-фактуру (інвойс) №1230102572 від 27.07.2023 року, відповідно до умов якого узгоджено поставку товару на загальну суму 60872,00 євро, строк оплати 10.08.2023 року, умови поставки FCA Varnsdorf, Czech Republic. До митного оформлення надане платіжне доручення №655 від 27.07.23 на загальну суму 70872,00 євро, у гр. «Призначення платежу» вказано посилання на проформу 3230102497. Вказана проформа інвойс №3230102497 від 27.07.2023 року містить зазначення на те, що термін оплати встановлений до 31.07.2023 року. На день подання митної декларації у декларанта не виникало обов`язку здійснити повну передплату за товар, а надані документи чітко відображають вартість поставленого товару на факт здійснення розрахунків за постачання у майбутньому. На підтвердження транспортування задекларованих відповідно до митної декларації товарів позивачем надано: пакувальний лист від 27.07.2023 року, автотранспортна накладна від 27.07.2023 року, декларація про походження товару від 27.07.2023 року, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) №278 від 28.07.2023 року, документ, що підтверджує вартість перевезення товару від 28.07.2023 року,  доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №1 від 31.01.2023 року, договір (контракт) про перевезення №20/10/22 від 20.10.2022 року, договір (контракт) про перевезення №322-тт від 25.07.2023 року. Відповідно до додаткової угоди №1 від 31.01.2023 року до договору на поставку товару №4/11 від 04.11.2022 року, сторонами було погоджено внести зміни у п. 6.8. Договору та викласти його у новій редакції, а саме: «У випадку поставки товарів на умовах FCA покупець самостійно забезпечує поставку товарів до свого пункту призначення. Постачальник надає усю інформацію та забезпечує завантаження товарів. Постачальник також забезпечує розмитнення товарів та надає покупцю Ех1 документ, CMR і пакувальний лист. Право власності на товари від постачальника покупцю переходить в момент розмитнення товарів, але не раніше повної оплати за товари згідно з інвойсом (торговим рахунком-фактурою).» Відповідно до довідки ТОВ «Тревел Трак» про транспортні витрати від 28.07.2023 р. №278, транспортно-експедиційні послуги, згідно договору №20/10/22 від 20.10.2022р., з ТОВ «АВ Метал Груп» за маршрутом 407 47, Varnsdorf Czech Republic до Дніпро , Україна а/м МАН НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , складають: від 407 47, Varnsdorf Czech Republic - до п/п Шегині – складає 37000,00 грн.; від п/п Шегині - до м. Дніпро, Україна - 68380,00 грн.; транспортно - експедиційні послуги складаюсь 500,00 грн. Суд першої інстанції враховував, що позивачем також було надано висновок експерта Дніпропетровської торгово-промислової палати Торгово-промислової палати України №ГО-793 від 01.08.2023 р, з визначенням ринкової вартості товару, який надійшов на адресу ТОВ «АВ Метал Груп» за контрактом №4/11 від 04.11.2022 року та інвойсом №1230102572 від 27.07.2023 року. Суд першої інстанції вказував, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та обсягом наданих робіт. Має бути надані суду детального опис робіт та послуг задля упевнення у обґрунтованості та співмірності наданих послуг. Із наданих позивачем документів, витрати на професійну правову допомогу у справі позивачем та його представником оцінено у розмірі 5000,00 грн. Відповідно до ч. 7  ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Суд першої інстанції з урахуванням заперечень представника відповідача, вказував, що понесені витрати позивача на правничу допомогу адвоката у розмірі 5000,00 грн. є не співмірними зі складністю справи та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт, проте можливо стягнути на користь ТОВ «АВ Метал Груп» за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці  судові витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, у розмірі 3500,00 грн.
Відповідно до матеріалів справи, 04.11.2022 року між ТОВ «АВ Метал Груп» (покупець) та «Nanosun S.R.O.» (Чеська Республіка) (постачальник) укладено зовнішньоекономічний контракт (договір) №4/11, за умовами якого,  постачальник зобов`язується передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар- фотоелектричних сонячних модулів, в асортименті, кількості, комплектності, якості та на умовах, передбачених договором, покупець бере на себе обов`язок своєчасно приймати такі товари та оплачувати їхню вартість на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п. 2.1. та 2.2. асортимент та загальна кількість товарів визначаються сторонами в інвойсах (торгових рахунках-фактурах), що є невід`ємною частиною договору, кількість товарів, що постачається в кожній партії, узгоджується сторонами окремо, виходячи із замовлення покупця, та відображається в товарно-транспортних накладних. Згідно пунктів 5.1-5.3 договору, платежі за товари, що поставляються за цим договором, здійснюються Покупцем в безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на рахунок постачальника, зазначений в цьому договорі. Оплата здійснюється згідно з виставленим інвойсом. Оплата вартості кожної партії товарів повинна бути здійснена за 100% попередньою оплатою. Терміни оплати товарів зазначаються в інвойсах на оплату товарів і можуть бути змінені на підставі додаткової угоди сторін. Умовами договору передбачено, що поставка товарів від постачальника покупцеві здійснюється на умовах EXW, FCA, CIP, CIF, FOB, DAP,CPT (Інкотермс 2010), умови поставки визначаються в інвойсах.
ТОВ «АВ Метал Груп» (покупець) та «Nanosun S.R.O.»  додатковою угодою № 1 від 31.01.2023 року до договору від 04.11.2022 року № 4/11, додано пункт 6.8 та викладено його у редакції, що постачання товарів здійснюється на умовах FCA та покупець самостійно забезпечує у такому разі поставку товарів до свого пункту призначення 
Сторонами було погоджено рахунок-фактуру (інвойс) №1230102572 від 27.07.2023 року, відповідно до умов якого узгоджено поставку товару на загальну суму 60872,00 євро, строк оплати 10.08.2023 року, умови поставки FCA Varnsdorf, Czech Republic.
24.07.2023 року ТОВ «АВ Метал Груп»  було задекларовано до митного органу в`їзду – Львівської митниці товар: прилади напівпровідникові фоточутливі. Сонячні фотоелектричні модулі LONGi мод.LR5-72HІН-545M, потужністю 545W, вмонтовані в панелі, але не поєднані з іншими пристроями, акумуляторними батареями чи електронними пристроями керування (регулятор напруги, інвертор, запобіжник, контролер тощо). Не обладнані елементами, які подають енергію безпосередньо споживачу. Загально-цивільного призначення, не є товарами подвійного використання. Кількість 620 шт (620*545W=337900); Виробник: LONGI Green Energy Technology Co., Ltd.; Торговельна марка: LONGI; Країна виробництва: CN, шляхом подання електронної митної декларації №23UA209230081192U7. Разом з митною декларацією подано до митного оформлення: зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів 4/11 від 04.11.2022 року, пакувальний лист від 27.07.2023 року, рахунок-проформу від 24.07.2023 року, рахунок-фактура (інвойс) від 27.07.2023 року, автотранспортну накладну від 27.07.2023 року, декларацію про походження товару від 27.07.2023 року, банківський платіжний документ щодо товару №655 від 27.07.2023 року, рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) №278 від 28.07.2023 року, документ, що підтверджує вартість перевезення товару від 28.07.2023 року, зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів №4/11 від 04.11.2022 року, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №1 від 31.01.2023 року, договір про надання послуг митного брокера №01/04 01.04.2021 року, договір (контракт) про перевезення №20/10/22 від 20.10.2022 року, договір (контракт) про перевезення №322-тт від 25.07.2023 року, сертифікат дистриб`ютора від 01.01.2022, року сертифікат випробувань № Z2 099 від 07.07.2023 року, копія митної декларації країни відправлення від 28.07.2023 року. Митна вартість товару заявлена за ціною договору (основний метод) відповідно до  ст.58 МК України.
Львівською митницею в ході контролю правильності визначення митної вартості на підставі розгляду поданих разом з митною декларацією документів встановлено, що документи, подані для підтвердження митної вартості товару відповідно до статті 53 Кодексу, містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Керуючись вимогами  статті 53 Митного кодексу України  митницею були додатково витребувані у позивача додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів: транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; страхові документи, а також документи, шо містять відомості про вартість страхування; за наявності  інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. 
Митниця мала нарікання до заявленої митної вартості та вказувала, що до митного оформлення заявлено товар, та згідно наданої до митного контролю CMR 2023-01002271 від 27.07.2023 у гр. 4 «Місце розвантаження» вказано м. Дніпро, Україна, пункт d ч. 1 ст. 6 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів» чітко визначає, що у вантажній накладній має міститися інформація про «місце і дату прийняття вантажу до перевезення, і передбачене місце його доставки». У додатково наданій заявці на перевезення «Адреса вивантаження вантажу: Львів, Вінниця, Дніпро». За результатами опрацювання транспортних документів, а саме Рахунку та Довідки на перевезення встановлено відсутність розміру транспортних перевезень за усім маршрутом. Подані документи для підтвердження витрат на транспортування, повинні підтверджуватись даними бухгалтерського обліку. Проте така інформація відсутня, оскільки документи є довідкою для митних органів. Таким чином, очевидним є факт, що Довідка містить відомості щодо вартості перевезень до перетину кордону України та не містять вартості з урахуванням усіх місць з розвантаження та сформована з порушенням принципів пропорційного розподілу. Згідно п.5.2 контракту «Умови оплати» 100% оплата, до митного оформлення надане платіжне доручення №655 від 27.07.2023 (фактура 1230102572 виставлена того ж дня) на загальну суму 70872,00 євро, у гр. «Призначення платежу» вказано посилання на проформу 3230102497, проте у проформі вказано вартість 121744 євро. Також у проформі відсутня вартість одиниці товару.
Декларант додаткової до Львівської митниці було надано додаткові документи: висновок експерта №ГО-793 від 01.08.2023 року, накладну від постачальника №2023-01002271 від 27.07.2023 року, довідку від перевізника №278 від 28.07.2023 року, рахунок на оплату послуг перевезення №278 від 28.07.2023 року.
Митний орган зазначив, що надані документи не спротовують виявлені розбіжності.  Листом №01-2 від 01.08.2023 року ТОВ «АВ Метал Груп» було повідомлено митницю, що усі наявні у підприємства документи, які підтверджують вартість товарів та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, повною мірою підтверджують розрахунок митної вартості, здійснений декларантом, у зв`язку з чим будь-які інші додаткові документи у ході митного оформлення задекларованного товару надаватись не будуть та висловило прохання здійснити митне оформлення за наявними документами.
Згідно матеріалів справи, Львівською митницею винесено рішення про коригування митної вартості товарів від 01.08.2023 року № UA209000/2023/100469/2  із застосуванням резервного методу у відповідності до  статті 64 Митного кодексу України. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 26 (ст.60 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ). Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД від 07.07.2023 № 23UA205170019324U6 рівень митної вартості такого товару становить 5,58 дол. США за кг. 
На підставі рішення, відповідач оформив картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209230/2023/002035 від 01.08.2023 року.
Відповідно до матеріалів справи, встановлено, що для випуску товару у вільний обіг, позивачем до митного підрозділу було подано митну декларацію від 02.08.2023 року № 23UA209230081654U3 де ціну товару визначено за резервним 2 методом на виконання рішення про коригування митної вартості товарів.
Відповідно до ст. 49, ч. 1, ч. 3  ст. 51, ч. 2 ст. 52 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Визначення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України у митних режимах, відмінних від митного режиму імпорту, здійснюється згідно з положеннями  статей 65,  66  цього Кодексу. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації. У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
Згідно ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у  частинах п`ятій  і  шостій статті 52  цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію). Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Отже, передбачений перелік документів, які подаються разом з митної декларацію, які мають на меті встановити товар та визначити його вартість, вартість страхування, транспортування, упаковки, є вичерпним. У разі, коли декларантом надано повний перелік документів передбачених частиною 2 ст. 53 МК України, та можливо встановити повну, вірну ціну товару, складники, що впливають на формування його вартості, вимагати додаткові документи заборонено.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 МК України   рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Згідно з ч. 2-4 ст. 57, ч. 1-2 ст. 58 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що митниця, окрім поданих документів до митної декларації не просила позивача надати додаткові підтвердження заявленої митної вартості. 
Отже, митний орган мав нарікання щодо вартості заявленої партії товару. Вказував, що згідно п.5.2 контракту «Умови оплати» передбачено 100% оплата. До митного оформлення надане платіжне доручення №655 від 27.07.2023 року (фактура 1230102572 виставлена того ж дня) на загальну суму 70872,00 євро, у гр. «Призначення платежу» вказано посилання на проформу 3230102497, проте у проформі вказано вартість 121744 євро. 
Дійсно, відповідно до п. 5.1-5.3 договору на поставку товару №4/11 від 04.11.2022 року, платежі за товари, що поставляються за цим договором, здійснюються Покупцем в безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Постачальника, зазначений в цьому договорі. Оплата здійснюється згідно з виставленим інвойсом. Оплата вартості кожної партії товарів повинна бути здійснена за 100% попередньою оплатою. Терміни оплати товарів зазначаються в інвойсах на оплату товарів і можуть бути змінені на підставі додаткової угоди сторін. На виконання умов вищевказаного договору, сторонами було погоджено рахунок-фактуру (інвойс) №1230102572 від 27.07.2023 року.
До митного оформлення надане платіжне доручення №655 від 27.07.2023 року на загальну суму 70872,00 євро, у гр. «Призначення платежу» вказано посилання на проформу 3230102497 від 24.07.2023 року з значенням «Предоплата». 
У платіжному дорученні №655 від 27.07.2023 року наявне посилання на договір № 4/11 від 04.11.2022 року, що є достатнім для ідентифікації мети оплати. Оплата здійснено у передбачений спосіб та в умовах визначених п. 5.1-5.3 договору на поставку товару №4/11 від 04.11.2022 року, оплата вартості товарів здійснюється за 100% попередньою оплатою.
Львівська митниця мала нарікання та вказувала на розбіжності у транспортній складовій митної вартості.  У транспортній накладній CMR 2023-01002271 від 27.07.2023 року у гр. 4 «Місце розвантаження» вказано м. Дніпро, Україна, пункт d ч. 1 ст. 6 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів» чітко визначає, що у вантажній накладній має міститися інформація про «місце і дату прийняття вантажу до перевезення, і передбачене місце його доставки». У додатково наданій заявці на перевезення «Адреса вивантаження вантажу: Львів, Вінниця, Дніпро».
Додатковою угодою № 1 від 31.01.2023 року до договору від 04.11.2022 року № 4/11, передбачено, що постачання товарів здійснюється на умовах FCA та покупець самостійно забезпечує у такому разі поставку товарів до свого пункту призначення. Рахунком-фактурою №1230102572 від 27.07.2023 року передбачено умови поставки FCA Varnsdorf, Czech Republic.
Тобто на умовах FCA Інкотермс та з Varnsdorf, Czech Republic ТОВ «АВ Метал Груп» власними силами забирає придбаний товар. 
На підтвердження транспортування задекларованих відповідно до митної декларації товарів позивачем надано рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) №278 від 28.07.2023 року, договір (контракт) про перевезення №20/10/22 від 20.10.2022 року, договір (контракт) про перевезення №322-тт від 25.07.2023 року.
Відповідно до довідки первеізника ТОВ «Тревел Трак» про транспортні витрати від 28.07.2023 року №278, транспортно-експедиційні послуги, згідно договору №20/10/22 від 20.10.2022 року здійснювались за маршрутом 407 47, Varnsdorf Czech Republic до Дніпро Україна, а/м МАН НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , складають: від 407 47, Varnsdorf Czech Republic - до п/п Шегіні – складає 37000,00 грн., від п/п Шегіні - до м. Дніпро, Україна - 68380,00 грн. транспортно - експедиційні послуги складаюсь 500,00 грн. Згідно виставленого рахунку №278 від 28.07.2023 року, оплаті підлягають транспортно-експедиційні послуги у сумі 105880,00 грн, що кореспондуються із вищевказаною довідкою.
ТОВ «АВ Метал Груп» власними засобами шляхом наймання перевізника здійснювало транспортування товару з Varnsdorf Czech Republic до Дніпро Україна, до митного оформлення надало підтверджуючі документи. 
Встановлено, що Львівською митницею при коригуванні митної вартості товарів, було використано інформацію щодо раніше визнаних/визначених митних вартостей за першим методом згідно за оформленням подібного товару, за раніше поданими ВМД, зокрема від 07.07.2023 року № 23UA205170019324U6.
В матеріалах справи наявна копія вантажно-митної декларації від 07.07.2023 року № 23UA205170019324U6, яка була взята митним органом для коригування митної вартості товару: прилади напівпровідникові фоточутливі. Сонячні фотоелектричні модулі LONGi мод.LR5-72HІН-545M, потужністю 545W, вмонтовані в панелі, але не поєднані з іншими пристроями, акумуляторними батареями чи електронними пристроями керування (регулятор напруги, інвертор, запобіжник, контролер тощо). Не обладнані елементами, які подають енергію безпосередньо споживачу. Загально-цивільного призначення, не є товарами подвійного використання. Кількість 620 шт (620*545W=337900); Виробник: LONGI Green Energy Technology Co., Ltd.; Торговельна марка: LONGI; Країна виробництва: CN. Натомість, декларацією взятою для коригування вартості товару підтверджується, що на територію України на умовах поставки DPU UA Kyiv, ввезено товар – прилади напівпровідникові фоточутливі, сонячні фотогальванічні елеменнти-панель сонячна напівпровідникова фоточутлива: Сонячні модулі 545 Вт- 620 шт., марка Longi Solar Technology (JiaXinG) Co. Ltd.
Натомість за умовами поставки FCA Інкотермс 2020 продавець доставляє вантаж, який пройшов митне очищення, зазначеному покупцем перевізнику до названого місця. Вибір місця постачання вплине на зобов`язання зі завантаження і розвантаження товару у даному місці. Якщо постачання здійснюється у приміщенні продавця, то продавець несе відповідальність за завантаження. Якщо ж постачання здійснюється в інше місце, продавець за відвантаження товару відповідальності не несе.
За умовами поставки Інкотермс 2020 DPU – продавець вважає, що виконав свої зобов`язання поставки, коли товар, випущений у митному режимі експорту, розвантажений із прибулого ТЗ і наданий у розпорядження покупця в зазначеному місці призначення, розподіл затрат – у пункті призначення. Термін дозволяє застосовувати кілька видів транспорту.
Порівнюючи умови ввезення та характеристики товару за декларацією від 24.07.2023 року №23UA2092300819U7, та декларації, яка була використана митницею від 07.07.2023 року № 23UA205170019324U6, колегія суддів зазначає, що різними є умови транспортування, торговельна марка товару та виробник. Тобто Львівська митниця неправомірно використала декларацію від 07.07.2023 року № 23UA205170019324U6 для співставлення характеристик товару 1 та умов поставки та для коригування митної вартості. Використана для митного коригування вартості товару митна декларація від 07.07.2023 року № 23UA205170019324U6 визначає вартість товару за резервним методом (6 метод), тобто митниця використала декларацію, що подана декларантом після коригування, де визначено митну вартість товару не за основним методом.
Поряд з тим, частинами 1, 2, 6 ст. 54 Митного кодексу України визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у  частині першій статті 58  цього Кодексу. 
Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2)   неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у  главі 9  цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Згідно експертного висновку Дніпропетровської торгово-промислової палати від 01.08.2023 року № ГО-793 ринкова вартість товару, що ввозився ТОВ «АВ Метал Груп»  прилади напівпровідникові фоточутливі. Сонячні фотоелектричні модулі LONGi мод.LR5-72HІН-545M, потужністю 545W, вмонтовані в панелі, але не поєднані з іншими пристроями, акумуляторними батареями чи електронними пристроями керування (регулятор напруги, інвертор, запобіжник, контролер тощо). Не обладнані елементами, які подають енергію безпосередньо споживачу. Загально-цивільного призначення, не є товарами подвійного використання. Кількість 620 шт (620*545W=337900), складає 98.1 євро за 1 шт. 
Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, митниця не довела правомірність свого рішення, не обґрунтувала в чому саме, на її думку, розбіжності в документах поданих позивачем, не дають змогу визначити митну вартість товару за основним методом – за ціною товару, визначеною позивачем у інвойсі до контракту. 
Суд вказує, що частиною 7 ст. 54 Митного кодексу України визначено, що у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.
Далебі позивачем було вірно проведено розрахунок митної вартості, відповідно до контракту,   подано документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 Митного кодексу України, вірно обрано метод визначення митної вартості товару.
При вирішенні спору, суд апеляційної інстанції враховує позиції Верховного Суду, зокрема, викладені у постановах від 14.11.2019 року у справі № 809/33/17, від 25.02.2021 року у справі № 815/6799/17, від 02.03.2021 року у справі № 809/857/17,  від 12.03.2021 року у справі № 826/16699/16, 05.03.2021 року у справі № 823/1461/17, від 17.05.2022 року у справі № 814/1916/17, від 29.06.2022 року у справі № 1.380.2019.001524, від 21.06.2022 року у справі № 820/6811/16, від 08.06.2022 року у справі № 380/1197/20.
Переглядаючи рішення суду у частині витрат на правничу допомогу, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 132, ч. 1 ст. 139 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. 
Згідно ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Згідно частин 1 – 3 ст. 132, частин 1 – 5 ст. 134 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
ТОВ «АВ Метал Груп» вказано, що отримано правову (професійну правничу) допомогу від адвокатського об`єднання «Консул». У якості доказу понесених витрат на правничу допомогу, надано договір про надання правової (професійної правничої) допомоги від 26.07.2023 року № 26/07/23, укладений з адвокатським об`єднання «Консул», надано протокол узгодження договірної ціни за договором, згідно якого адвокатським об`єднанням надавались послуги з складання процесуальних документів, що оцінено у 5000,00 грн., у разі участі представника у судових засіданнях, таке оцінюється у 1500,00 грн. за кожне судове засідання. 
Згідно акту № 7 від 06.10.2023 року прийому-передачі послуг, сторони узгодили, що адвокатським об`єднанням надано послуги на загальну вартість 5000,00 грн., що є послугами з складання та подання позовної заяви. Адвокатським об`єднання «Консул» сформовано рахунок на оплату № 06/10/2023 від 06.10.2023 року.
Оплата за надані - отримані послуги з правової допомоги підтверджується платіжним дорученням від 11.10.2023 року № 2000700793.
Згідно частин 2, 3, ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Витрати на правову допомогу, отриману стороною по справі – не суб`єктом владних повноважень, підлягають розподілу разом з всіма витратами за правилами загального відшкодування понесених судових витрат.
Нормами КАС України визначено, що витратами на професійну правничу допомогу є   витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, витрати понесені стороною як оплата на правничу допомогу адвоката, в тому гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, оплата за підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, оплата вартості послуг помічника адвоката, сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Встановлено, що позовну заяву було підготовлено та підписано від імені позивача адвокатом Чікіньовим Д.М.
Львівською митницею було подано до суду відзив на позов. Адвокатом не було підготовлено відповідь на відзив. Встановлено, що адвокат Чікіньов Д.М. від імені ТОВ «АВ Метал Груп» надавав відповідь на відзив.
Суд першої інстанції здійснював розгляд позову без виклику та участі сторін та їх представників, тобто адвокат від імені ТОВ «АВ Метал Груп» не приймав участі у судових засіданнях. 
Нормами КАС України передбачено співмірність гонорару адвоката, тобто заявлена адвокатом ціна своїх послуг повинна відповідати складності спору та об`єму робіт, часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт.  
Згідно висновку Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії», відшкодовуються лише  витрати, які мають розумний розмір. «Суд висловлює сумнів щодо існування об`єктивної необхідності здійснення деяких витрат, зазначених у цих рахунках-фактурах». Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі   «Данілов проти України», заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір – обґрунтованим.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що нормами КАС України передбачено співмірність гонорару адвоката, тобто заявлена адвокатом ціна своїх послуг повинна відповідати складності спору та об`єму робіт, часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт.  Витрати на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн., що заявлені ТОВ «АВ Метал Груп» є завищеними та не відповідають складності спору, об`єму наданих послуг з правничої допомоги адвокатом. 
При розподілі судових витрат – витрат на правову допомогу варто враховувати складність справи та задоволення позовних вимог. Надання правничої допомоги складалось з підготовки та подання до суду позову з додатками та підготовки та подання до суду відповіді на відзив. 
Суд першої інстанції при ухваленні рішення взяв до уваги предмет спору, складність спору, необхідність залучення послуг адвоката, вірно визначив розмір витрат (3500,00 грн.). Доведеними та наданими послугами на який затрачений адвокатом час, є послуги з підготовки та подання позову, підготовки та подання відповіді на відзив до суду, які підлягають відшкодуванню, таке стягнення слід проводити за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Новий розподіл судових витрат здійснюється у разі задоволення апеляційної скарги. Не передбачено повернення судових витрат здійснених суб`єктом владних повноважень, крім пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст.ст.   242, 315, 316, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

                                                        п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Львівської митниці –  залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.11.2023 року в справі №160/24852/23 – залишити без змін.
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення у порядку ст.ст. 328 – 329 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      О.М. Лукманова 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова 

                               суддя                                                                      Н.А. Олефіренко