УХВАЛА

10 червня 2024 року 
м. Київ

справа №320/6994/23
адміністративне провадження №К/990/20010/24
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Губської О.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про постановлення окремої ухвали та визнання дій Державної податкової служби України зловживання процесуальними правами у справі № 320/6994/23 за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової служби України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, стягнення середнього заробітку,
в с т а н о в и в:
Ухвалою Верховного Суду від 10 червня 2024 року касаційну скаргу Державної податкової служби України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2023 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2024 року у справі № 320/6994/23 повернуто скаржнику. 
ОСОБА_1 подав до Верховного Суду заяву про постановлення окремої ухвали та визнання дій Державної податкової служби України зловживання процесуальними правами. В обґрунтування зазначеної заяви позивач посилається введення суд в оману щодо фактичних обставин справи, тривале не виконання відповідачем рішення суду, зокрема, в частині негайного виконання та не одноразове подання касаційних скарг. 
Перевіривши наведені в заяві доводи, суд виходить з такого.
Стосовно вимог заяви щодо визнання дій Державної податкової служби України зловживання процесуальними правами Суд зазначає таке.
За змістом пункту першого частини другої статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) з урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, які спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.
Згідно із частинами другою та третьою статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
За змістом статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Частиною першою статті 325 КАС України передбачено, що постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.
Згідно із частиною 1 статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Також частина друга статті 332 КАС України визначає, що до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Пункт 1 частини четвертої статті 169 КАС України передбачає, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Відповідно до частини восьмої статті 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Отже, дії особи, що має право на подачу касаційну скаргу, у цьому випадку, відповідача щодо направлення касаційної скарги щодо оскарження рішення судів попередніх інстанцій, які відповідно до вимог чинного законодавства підлягають оскарженню, не може визнаватись зловживанням процесуальними правами.
За такого правого регулювання, у задоволенні заяви позивача у цій частині слід відмовити.
Стосовно вимог заяви щодо постановлення окремої ухвали Суд зазначає таке.
Згідно зі статтею 358 КАС України суд касаційної інстанції у випадках і порядку, встановлених статтею 249 цього Кодексу, може постановити окрему ухвалу.
Частиною 1 статті 249 КАС України встановлено, що суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.
Отже, окрема ухвала суду є процесуальним засобом судового впливу на виявлені під час судового розгляду порушення законності, а також причини та умови, що цьому сприяли.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що питання про постановлення окремої ухвали вирішується судом під час вирішення спору у разі наявності для того достатніх правових підстав і не підлягає вирішенню на стадії вирішення питання про відкриття касаційного провадження. 
Відповідно до частини другої статті 167 КАС України, якщо заява (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.
Враховуючи наведене, подана заява у цій частині підлягає поверненню без розгляду.
Керуючись статтями 137, 248 КАС України,
у х в а л и в:
У задоволенні заяви ОСОБА_1 в частині визнання дій Державної податкової служби України зловживання процесуальними правами у справі № 320/6994/23 відмовити.
Заяву ОСОБА_1 в частині постановлення окремої ухвали у справі № 320/6994/23 повернути без розгляду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

...........................

О.А. Губська,
Суддя Верховного Суду