ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

15 травня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 160/4092/23	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді  Малиш Н.І. (доповідач), суддів:  Баранник Н.П., Щербака А.А.,     
за участю секретаря судового засідання: Тарантюк А.Р.,  
розглянувши  у відкритому судовому засіданні  в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2023 року (суддя 1-ї інстанції Турова О.М.) в адміністративній справі №160/4092/23 за позовом ОСОБА_1 до Державної установи “Дніпровська виправна колонія №89” про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,- 

ВСТАНОВИВ:
27.02.2023 позивач звернувся до суду з позовом до Державної установи “Дніпровська виправна колонія №89”, з урахуванням уточненої позовної заяви, в якій просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Державної установи “Дніпровська виправна колонія (№89)”, яка полягає у відмові надати ОСОБА_1 за заявами від 24.10.2022р., 09.11.2022р., 05.12.2022р., 23.01.2023р. та 06.02.2023р. інформацію і роз`яснення про умови відбування і порядок виконання покарання у виді позбавлення волі у зв`язку із змінами внесеними Законом України від 18.10.2022р. №2690-ІX та Законом України від 18.10.2022 р. №2689-IX до КВК України та КК України щодо застосування до ОСОБА_1 , як особи засудженої до довічного позбавлення волі, приписів ст.81 КК України щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або ст.82 КК України щодо заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення на певний строк, щодо умов виконання призначеного судом покарання;
- зобов`язати Державну установу “Дніпровська виправна колонія (№89)” надати ОСОБА_1 за заявами від 24.10.2022р., 09.11.2022р., 05.12.2022р. 23.01.2023р. та 06.02.2023р. інформацію і роз`яснення про умови відбування і порядок виконання покарання у виді позбавлення волі у зв`язку із змінами, внесеними Законом України від 18.10.2022р. №2690- IX та Законом України від 18.10.2022р. №2689-IX до КВК України та КК України, щодо застосування до ОСОБА_1 , як особи засудженої до довічного позбавлення волі, приписів ст.81 КК України щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або ст.82 КК України щодо заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення на певний строк, щодо умов виконання призначеного судом покарання;
- визнати протиправною бездіяльність Державної установи “Дніпровська виправна колонія (№89)”, яка полягає у відмові ознайомити ОСОБА_1 та надати ОСОБА_1 копії документів про створення комісії ДУ “ДВК(№89)”, яка розглянула питання подання до суду матеріалів щодо застосування до ОСОБА_1 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (статті 81, 107 КК України) або заміни не відбутої частини покарання більш м`яким (стаття 82 КК України). 
- зобов`язати Державну установу “Дніпровська виправна колонія (№89)” надати ОСОБА_1 копії документів про створення комісії ДУ “ДВК(№89)”, яка розглянула питання подання до суду матеріалів щодо застосування до ОСОБА_1 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (статті 81, 107 КК України) або заміни не відбутої частини покарання більш м`яким (стаття 82 КК України);
- визнати протиправною бездіяльність Державної установи “Дніпровська виправна колонія (№89)”, яка полягає у відмові ознайомити ОСОБА_1 та надані ОСОБА_1 копії матеріалів, які були розглянуті комісією Державної установи “Дніпровська виправна колонія (№89)” при прийнятті 09.12.2022р. рішення щодо відмови у поданні до суду матеріалів щодо застосування до ОСОБА_1 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (статті 81, 107 КК України) або заміни не відбутої частини покарання більш м`яким (ст. 82 КК України), як такого, що не став на шлях виправлення;
- зобов`язати Державну установу “Дніпровська виправна колонія (№89)” ознайомити ОСОБА_1 та надати ОСОБА_1 копії матеріалів, які були розглянуті комісією ДУ “ДВК(№89)” при прийнятті 09.12.2022р. рішення щодо відмови у поданні до суду матеріалів щодо застосування до ОСОБА_1 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (статті 81, 107 КК України) або заміни не відбутої частини покарання більш м`яким (ст. 82 КК України), як такого, що не став на шлях виправлення;
- визнати протиправними дії Державної установи “Дніпровська виправна колонія (№89)”, які полягають у проведені 09.12.2022р. засідання комісії Державної установи “Дніпровська виправна колонія (№89)” з розгляду питання про подання до суду матеріалів щодо ОСОБА_1 щодо застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (статті 81, 107 КК України) або заміни не відбутої частини покарання більш м`яким (стаття 82 КК України) без участі ОСОБА_1 ;
- скасувати рішення комісії Державної установи “Дніпровська виправна колонія (№89)”, викладене у протоколі №24 від 09.12.2022р. про відмову у поданні до суду матеріалів щодо застосування до ОСОБА_1 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (статті 81, 107 КК України) або заміни не відбутої частини покарання більш м`яким (ст. 82 КК України), як такого, що не став на шлях виправлення.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.05.2023 прийнято до розгляду вищевказану позовну заяву ОСОБА_1 та відкрито провадження в адміністративній справі №160/4092/23
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2023 провадження у справі №160/4092/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної установи “Дніпровська виправна колонія №89” про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії в частині позовних вимог про визнання протиправними дій Державної установи “Дніпровська виправна колонія (№89)”, які полягають у проведені 09.12.2022р. засідання комісії Державної установи “Дніпровська виправна колонія (№89)” з розгляду питання про подання до суду матеріалів щодо ОСОБА_1 щодо застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (статті 81, 107 КК України) або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким (стаття 82 КК України) без участі ОСОБА_1 та щодо скасування рішення комісії Державної установи “Дніпровська виправна колонія (№89)”, викладеного у протоколі №24 від 09.12.2022р. про відмову у поданні до суду матеріалів щодо застосування до ОСОБА_1 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (статті 81, 107 КК України) або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким (ст.82 КК України), як такого, що не став на шлях виправлення,  закрито. 
Роз`яснено позивачеві, що він може звернутися з такими вимогами в порядку кримінально-процесуального законодавства до відповідного місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.
Позивачем, через представника, на вказану ухвалу суду подана апеляційна скарга, в якій просить скасувати ухвалу суду, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Свою позицію обґрунтовує тим, що враховуючи приписи  ст. 537 КПК України, вказані позовні вимоги підлягають розгляду саме адміністративним судом.
Відповідач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу.
Розгляд справи здійснювався із застосуванням режиму відеоконференції.
В судовому засіданні позивач, представник позивача підтримали доводи апеляційної скарги. Суду зазначили, що позовні вимоги, щодо яких закрито провадження у справі підлягають розгляду саме адміністративним судом.
Представник відповідача до суду апеляційної інстанції не з`явився, повідомлений про день, час та місце розгляду справи. У задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи судом було відмовлено.
Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так суд першої інстанції закриваючи провадження у справі в частині, виходив з того, що предмет заявлених позовних вимог стосується розгляду питання заміни позивачу покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким, застосування умовно-дострокового звільнення, а отже, даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, і повинен вирішуватися на підставі КК України, КПК України та КВК України, у порядку кримінального судочинства.
Колегією суддів дослідивши матеріали справи  доходить наступних висновків.
Згідно із частиною першою ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
На підставі п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.
Юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи, що мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства (пункт 2 частини другої статті 19 КАС України).
Отже до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення. 
Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
Таким чином, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є наявність публічно-правового спору, в якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції і який виник у зв`язку з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.
Виконання судових рішень у кримінальному провадженні регулюється розділом VIII КПК України.
Статтею 537 КПК України визначений перелік питань, які вирішуються судом під час виконання вироків, зокрема: 1) про відстрочку виконання вироку; 2) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання; 3) про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким; 4) про звільнення від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років; 5) про направлення для відбування покарання жінок, звільнених від відбування покарання внаслідок їх вагітності або наявності дітей віком до трьох років; 6) про звільнення від покарання за хворобою; 7) про застосування до засуджених примусового лікування та його припинення; 8) про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком; 9) про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку; 10) про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53, частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 КК України; 11) про застосування покарання за наявності кількох вироків; 12) про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді; 13) про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 КК України; 13-1) про оскарження інших рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи виконання покарань; 13-2) про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери); 13-3) про зміну обов`язків, покладених на засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням; 14) інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
Відповідно до частини 2 статті 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: 1) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2 - 4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу; 2) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 КК України), 11, 13, 13 2 частини першої статті 537 цього Кодексу; 3) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 5, 8, 9, 13-3 частини першої статті 537 цього Кодексу; 4) до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 1, 10 (в частині клопотання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 КК України), 12 (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює), 14 частини першої статті 537, статті 538 цього Кодексу.
Саме Законом України від 07 вересня 2016 року № 1491-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення доступу до правосуддя осіб, які утримуються в установах попереднього ув`язнення та виконання покарань" (набув чинності з 08 жовтня 2016 року) перелік питань, що розглядаються судами в порядку виконання вироку та передбачено у статті 537 КПК України, доповнено пунктами 13-1, 13-2, 13-3, на підставі чого до повноважень суду також належить вирішення питань про оскарження інших рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи виконання покарань; про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери); про зміну обов`язків, покладених на засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням.
Відповідно до частини 9 статті 539 КПК України розгляд справ щодо питань, визначених у пункті 13-1 частини першої статті 537 КПК України, здійснюється в порядку адміністративного судочинства. 
Таким чином, вирішення питань про оскарження інших рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи виконання покарань належить здійснювати у порядку адміністративного судочинства, що забезпечує на законодавчому рівні визначення ефективного засобу юридичного захисту засудженого в аспекті вирішення питань, пов`язаних із правовим режимом відбуванням покарання в установах виконання покарань, що не підлягають розгляду у порядку, визначеному кримінальним процесуальним законодавством.
За існуючого правового регулювання з урахуванням положень ст.ст. 152, 154 КВК України та ст.ст. 537, 539 КПК України клопотання про застосування пільги за ст.ст. 81, 82 КК України, може бути заявлено органом або установою виконання покарань.
З наведеного слідує, що питання з прийняття відповідного рішення та виконання/невиконання органом або установою виконання покарань обов`язків щодо розгляду питання про подання до суду у відповідності до вимог законодавства матеріалів, що стосуються заміни  від відбування покарання або звільнення від покарання, може здійснюватися у порядку, встановленому КПК України, оскільки діяльність посадових осіб зазначених органів, має свої особливості та не належить до управлінської сфери, а стосується виконання кримінального покарання.
Враховуючи те, що позовні вимоги, в частині яких закрито провадження у справі стосуються саме відбування покарання, які виникли між позивачем та Державною установою “Дніпровська виправна колонія №89” і пов`язані саме з виконанням вироку суду в кримінальній справі, а дії, що оскаржує позивач, не є владно управлінськими по відношенню до нього в розумінні положень КАС України та не є такими, що пов`язані із правовим режимом відбуванням покарання в установах виконання покарань.
На думку колегії суддів, в спірному випадку правовідносини сторін у справі урегульовані саме нормами КПК України через пов`язаність з виконанням вироку суду у кримінальній справі, а тому, при оскаржені дій відповідача в даному випадку не підлягають застосуванню положення ч.9 ст.539 КПК України. Крім того, вирішуючи б позовні вимоги, щодо яких прийнято рішення про закриття провадження у справі,  від адміністративного суду, до якого надійшов позов, вимагалася б перевірка дотримання відповідачем зокрема і приписів, установлених КПК України та КВК України. Адміністративний суд не має повноважень на здійснення такої перевірки та на відновлення порушених у рамках кримінального процесу прав позивача.
Враховуючи зазначене, колегія суддів погоджується з ухвалою суду про закриття провадження у справі в частині заявлених позовних вимог.
Ухвала суду першої інстанції відповідає правовій позиції викладеній Верховним Судом у постанові від 29.09.2021 у справі №480/1636/20.
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Розподіл судових витрат не здійснюється у відповідності до норм ст. 139 КАС України.
Керуючись ст.ст.  315, ст. 316, ст.ст. 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Ухвалу  Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2023 року в адміністративній справі №160/4092/23 – залишити без змін.
Постанова  набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст. 328, 329 КАС України.
Повне судове рішення складено  17 травня 2024 року.

Головуючий - суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак