УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 червня 2024 року
м. Київ
справа № 345/3382/20
провадження № 51-2938ск24
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду 
у складі:
головуючого                                    ОСОБА_1 ,
суддів                                               ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу представника потерпілого ТОВ «Карпат-Полімер» ОСОБА_4 на ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 20 травня 2024 року про відмову у відкритті апеляційного провадження,
встановив:
Ухвалою слідчого судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 10 травня 2024 року відмовлено у задоволенні заяви представника потерпілого ОСОБА_4 про відвід прокурора у кримінальному провадженні 
№ 12018090170001455 від 14 грудня 2018 року.
Дніпровський апеляційний суд ухвалою від 20 травня 2024 року відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на підставі 
ч. 4 ст. 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), оскільки вказане рішення не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Не погодившись із зазначеним судовим рішенням суду апеляційної інстанції,                         представник потерпілого звернувся з касаційною скаргою, в якій порушує питання про його перегляд у касаційному порядку, оскільки вважає його постановленим, зокрема, з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та без урахування практики Європейського суду з прав людини. 
Перевіривши доводи, наведені у касаційній скарзі, долучену до неї копію судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.                 
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України).
Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що зазначеною статтею Конституції України гарантується право на апеляційний перегляд справи, а не кожного окремого судового рішення в межах кримінального провадження, виходячи з чого КПК визначає, в яких випадках і які саме рішення слідчих суддів, судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку.
Встановлення законодавцем обмеження права на апеляційне оскарження окремих судових рішень, якими не завершується розгляд кримінального провадження по суті, має на меті забезпечення належного здійснення правосуддя через розумне регулювання кількості справ, що надходять до судів апеляційної інстанції, та створення умов для ефективного використання обмежених ресурсів судової влади.
Наведене узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним. Воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання (пункт 41 рішення у справі «Абрамова проти України» від 18 грудня 2018 року, заява № 41988/08; пункт 78 рішення у справі «Зубац проти Хорватії» від 05 квітня 2018 року, заява № 40160/12 та інші).
Такі обмеження права на апеляційне оскарження ухвал слідчого судді під час досудового розслідування встановлені законодавцем у змісті статей 309, 392 КПК.
Аналіз ст. 309 КПК, якою на рівні загальних норм закріплено перелік ухвал слідчого судді, які підлягають оскарженню в апеляційному порядку під час досудового розслідування, надає підстави стверджувати, що законодавцем віднесені до предмета оскарження рішення слідчого судді, які або вирішують питання щодо обмеження конституційних прав особи (застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою; застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту; застосування запобіжного заходу у вигляді застави; відсторонення від посади тощо), або якими вирішується питання, які мають істотне значення для здійснення ефективного досудового розслідування (відмова у наданні дозволу на затримання; відмова у здійсненні спеціального досудового розслідування; відмова у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, домашнього арешту та застави), або якими вирішується доля досудового розслідування чи кримінального провадження в цілому (закриття кримінального провадження на підставі ч. 9 ст. 284 КПК, тощо).
Скарги на інші ухвали слідчого судді, відповідно до положень ч. 3 ст. 309 КПК, оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Як убачається з долученої до касаційної скарги копії оскаржуваного судового рішення, представник потерпілого ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді, якою відмовлено у задоволенні його заяви про відвід прокурора у кримінальному провадженні № 12018090170001455, тобто на судове рішення, апеляційне оскарження якого не передбачено ст. 309 КПК.
Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Отже, відмовляючи у відкритті провадження за апеляційною скаргою представника потерпілого ОСОБА_4 , апеляційний суд обґрунтовано дійшов висновку, що ухваласлідчого судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 
10 травня 2024 року є рішенням, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, а тому діяв відповідно до положень ч. 4 ст. 399 КПК і постановив законне, обґрунтоване, належно вмотивоване судове рішення, з яким погоджується і колегія суддів касаційної інстанції. 
З урахуванням викладеного, Верховний Суд вважає, що обґрунтування касаційної скарги не містить переконливих доводів, які викликають необхідність їх перевірки за матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та наявної копії судового рішення вбачається, що підстав для задоволення скарги немає, тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника потерпілого ТОВ «Карпат-Полімер» ОСОБА_4 на ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 20 травня 2024 року про відмову у відкритті апеляційного провадження.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1                                                    ОСОБА_2                                     ОСОБА_3