Дата документу 21.05.2024 Справа № 334/4137/21

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Є.У.№ 334/4137/21                                        Головуючий у 1 інстанції: Добрєв М.В.
№ 22-ц/807/745/24                                                Суддя-доповідач: Крилова О.В.

 
ПОСТАНОВА
               ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року        м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого:                Крилової О.В.
суддів:                Кухаря С.В.
                       Полякова О.З.
секретар:                Бєлова А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі адвоката Стасік Антона Ігоровича на рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 17 січня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виключення запису як батька з актового запису про народження дитини,

ВСТАНОВИВ

В червні 2021 рокуОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виключення запису як батька з актового запису про народження дитини.

В обґрунтування позову зазначав, що відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданого Олександрівським районним у місті Запоріжжя відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 26.02.2021 року серія НОМЕР_1 , ОСОБА_1 записаний, як батько, а ОСОБА_5 , як мати, актовий запис № 157 від 20.05.1997 року.
Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданого Олександрівським районним у місті Запоріжжя відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 26.02.2021 року серія НОМЕР_2 , ОСОБА_1 записаний, як батько, а ОСОБА_5 , як мати, актовий запис № 78 від 22.01.2002 року.
Також зазначає, що має сумніви щодо того, що він є біологічним батьком ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Посилаючись на вищезазначене просив суд, виключити запис про ОСОБА_1 з актового запису №157 від 20.05.1997 року, як батька дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та з актового запису №78 від 22.01.2002 року, як батька дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 17 січня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 в особі адвоката Стасік А.І. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

На апеляційний розгляд у призначений час апелянт та його представник не з`явилися, своєчасно не повідомили про причини неявки, до того ж друга неявка на апеляційний розгляд незалежно від причин надає суду право на розгляд справи у відсутність сторін.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції було встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження (повторно) серії НОМЕР_3 від 10 червня 2021 року, вбачається, що ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 та її батьками записані ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .
Тобто, як зазначив суд першої інстанції, на час народження дитини позивачу достовірно було відомо, що ОСОБА_3 є його дитиною, а тому разом із ОСОБА_5 подав заяву на реєстрацію доньки, в актовому записі про народження дитини позивач записаний як батько, що не заперечується сторонами.

Згідно копії свідоцтва про народження (повторно) серії НОМЕР_4 від 10 червня 2021 року, вбачається, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 та його батьками записані ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .

Тобто, як зазначив суд пешої інстанції, також на час народження дитини позивачу достовірно було відомо, що ОСОБА_4 є його дитиною, а тому разом із ОСОБА_5 подав заяву на реєстрацію сина, в актовому записі про народження дитини позивач записаний як батько, що не заперечується сторонами.

Відмовляючи у задоволенні позву, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ст. 7 Конвенції про права дитини дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.
Згідно статті 133 СК України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини.
Відповідно до статті 136 Сімейного кодексу України - особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. 

Суд першої інстанції правильно послався на правозастосовну практику у цій категорії справ, виходячи з наступного. Згідно пункту 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам слід урахувати, що відповідно до ст. 136 СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття.

Оскільки ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , останнім днем звернення до суду позовом про оспорювання батьківства відповідно ст.ст. 254, 255 ЦК України є 05.12.2020 року, тобто останній день вісімнадцятого року з моменту народження ОСОБА_3 .

Оскільки ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , останнім днем звернення до суду позовом про оспорювання батьківства відповідно ст.ст. 254, 255 ЦК України є 27.03.2016 року, тобто останній день вісімнадцятого року з моменту народження ОСОБА_4 .

14 червня 2021 року, станом на момент звернення позивача до суду із даним позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 досягли повноліття.

За час, коли діти були неповнолітніми позивач не оспорював батьківство.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, існування відомостей про батька в актовому записі про народження дитини після досягнення дитиною повноліття саме по собі не призводить до порушення прав особи, яка записана батьком дитини. Зазначене викладене у Постанові Верховного Суду від 19 грудня 2018 року у справі № 336/2362/16.

З огляду на законодавчу заборону оспорювати батьківство по досягненні дитиною повноліття, призначення генетичної експертизи не є доцільним та знаходиться за межами предмету дослідження, а відтак доводи апеляційної скарги про те, що відповідачі ухилилися від проведення експертизи, є неспроможними та не впливають на правильність ухваленого рішення.

Наведені в апеляційній скарзі доводи, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду першої інстанції, та особистого тлумачення апелянтом норм закону.

З огляду на наведене судом першої інстанції з дотриманням вимог ст. ст. 89, 263 ЦПК України дана належна оцінка доказам по справі, вірно встановлений характер спірних правовідносин і обґрунтовано зроблено висновок про відсутність правових підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 17 січня 2024 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 23 травня 2024 р.

Головуючий                                                                О.В. Крилова

Судді:                                                                        С.В. Кухар

                                                                               О.З Поляков