ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

11 червня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 216/2825/22	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Шлай А.В. (доповідач),
                               суддів:  Малиш Н.І., Кругового О.О.,     
за участю секретаря судового засідання: Темченко Є.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області (в особі Відділу № 9 у місті Кривому Розі) на рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 30 квітня 2024 р. (суддя Томаш В.І.) в адміністративній справі № 216/2825/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області, про скасування постанови та рішення,-

                                               В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив скасувати  постанову від 28.07.22 серії ПН МДН 003733 про притягнення його до адміністративної відповідальності та рішення від 28.07.22 про примусове повернення до країни походження або до третьої країни, прийняті начальником  Апостолівського відділу Головного Управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області ОСОБА_2 . 
В обґрунтування  заявлених позовних вимог зазначалось про відсутність законних підстав для прийняття притягнення позивача до відповідальності та повернення його до країни походження. Позивач є громадянином Російської Федерації, який на території України  проживає загалом понад 20 років. З 2000 року він перебував у цивільному шлюбі з ОСОБА_3 , з якою у 2015 році зареєстрував шлюб. У 2021 році позивач отримав посвідку на тимчасове проживання терміном на один рік; 05 лютого 2022 р. він подав до Автозаводського районного відділу у м. Кременчуці заяву на отримання дозволу на еміграцію в Україну. Термін законного перебування на території України закінчувався 28 квітня 2022 р.  28 липня 2022 р. позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності на ч. 1 ст. 293 КУпАП та прийнято рішення про примусове повернення до країни походження. Незважаючи на сплату штрафу на суму 1700 грн., позивач вважає постанову та рішення протиправними. Так, спірна постанова складена в період дії території України карантину, продовженого до 31.08.2022. Крім того, позивач не володіє українською мовою, а спірна постанова була складена без залучення перекладача.  Щодо спірного рішення, то позивач вказував на те, що не має можливості покинути Україну у зв`язку із сімейними обставинами. 
Рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 30 квітня 2024 р. адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.
У поданій апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено про помилковість висновку суду першої інстанції про протиправність спірної постанови та рішення. Позивач був обізнаний про завершення терміну його законного перебування на території України, тому мав її покинути у добровільному порядку. 
У письмовому відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити оскаржене рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване.
Судом першої інстанції встановлено наступні обставини у справі:
ОСОБА_1 є громадянином Російської Федерації. Постановою про накладення адміністративного стягнення від 28.07.22  серії ПН МДН 003733 його притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення  ч.3.ст.9, ч. 1. Ст.17 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» -  ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування і згідно ч. 1  ст. 203 КУпАП  на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу. 28.07.22  Начальником Апостолівського відділу Головного Управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області прийнято рішення про примусове повернення ОСОБА_1 до країни походження або третьої країни.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність спірних постанови та рішення. 
Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Суд апеляційної інстанції переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 цього ж Кодексу.
Висновок суду першої інстанції обґрунтовано тим, що позивач 05 лютого 2022 р. подав документи до компетентного державного органу на отримання дозволу на імміграцію   в Україну, розгляд яких було зупинено у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України. Крім того, позивач має стійки сімейні зв`язки, оскільки з 2015 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з громадянкою  України.
Згідно частини 16  статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»   іноземці та особи без громадянства, які в`їхали в Україну на інших законних підставах, вважаються такими, які тимчасово перебувають на території України на законних підставах на період наданого візою дозволу на в`їзд або на період, встановлений законодавством чи міжнародним договором України. 
Статтею 31 цього ж Закону визначено, що іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворені або видані чи передані до країн: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров`ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.
Як встановив суд першої інстанції, позивач  05.02.2022 звернувся із заявою, зареєстрованою за номером 400040581, до Автозаводського  відділу у м. Кременчуці управління Державної міграційної служби України у Полтавській області про надання дозволу на імміграцію. Згідно листа цього органу від 16.08.2022 видача  документів дозвільного характеру на час воєнного стану зупинена. 
Таким чином, станом на прийняття спірних постанови та рішення (28 липня 2022 р.) компетентним органом не були розглянуті документи позивача на імміграцію. Крім того,  суд першої інстанції врахував обставини, які є підпадають під визначені  у  статті 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», і мають індивідуальний характер. Як зазначив суд, "Позивачем доведено, що він має публічну антиросійську позицію щодо агресії рф проти України, і така позиція позивача із цього приводу реально може бути відома державним, правоохоронним органам росії та/або громадянам росії, що в свою чергу вказує на наявність реальної небезпеки незаконного переслідування Позивача на території рф". 
Зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування оскарженого рішення суду, передбачені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.
Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області - залишити без задоволення.
Рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 30 квітня 2024 р.  в адміністративній справі № 216/2825/22 - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили 11 червня 2024 р. і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
  
Головуючий - суддя                                                                      А.В. Шлай 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      О.О. Круговий