ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2024 року	Львів	Справа № 140/32421/23 пров. № А/857/5669/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 

головуючого-судді                    Кузьмича С. М.,
суддів                                        Гудима Л.Я., Качмара В.Я., 

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові справу за апеляційною скаргою Волинської митниці на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2024 року (ухвалене головуючим – суддею Ковальчук В.Д. у м. Луцьк) у справі № 140/32421/23 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КРФТ ХОЛЛ» до Волинської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів,  

                                                       ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів від 02 червня 2023 року № UA205170/2023/000007/2, № UA205170/2023/000008/2, № UA205170/2023/000009/2, від 21 червня 2023 року № UA205170/2023/000012/2, № UA205170/2023/000011/2, від 12 липня 2023 року №UA205170/2023/000017/2, № UA205170/2023/000016/2.
В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що товариство внаслідок укладеного з іноземною компанією зовнішньоекономічного договору придбало товари (транспортні засоби) та подало через декларанта митному органу митні декларації та додатні до них документи, що підтверджують складові митної вартості, яка визначена за першим методом з урахуванням витрат на транспортування товару. Однак відповідач прийняв оскаржувані рішення, якими здійснив коригування митної вартості у зв`язку із тим, що подані документи містили розбіжності, а декларант відмовився подавати додаткові документи для підтвердження рівня митної вартості. На думку позивача, подані документи не містили розбіжностей, а сумніви митного органу щодо складових митної вартості товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не достовірних відомостях. Позивач також зауважив, що у рішеннях про коригування митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які беруться за основу для визначення скоригованої митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу. Проте у спірних рішеннях, окрім номера та дати митної декларації, на підставі якої здійснено розрахунок скоригованої митної вартості товару, будь-яких пояснень щодо коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов не наведено.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2024 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів від 02 червня 2023 року № UA205170/2023/000007/2, № UA205170/2023/000008/2, № UA205170/2023/000009/2, від 21 червня 2023 року № UA205170/2023/000012/2, № UA205170/2023/000011/2, від 12 липня 2023 року № UA205170/2023/000017/2, № UA205170/2023/000016/2.
Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи у своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар (чи підлягає сплаті), та що такі документи не дають можливість здійснити митне оформлення товару за визначеним декларантом основним методом, як і не довів правових підстав для застосування резервного методу.
Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та в прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.
Зокрема в апеляційній скарзі зазначає, що під час перевірки документів, поданих декларантом в митних цілях, встановлено розбіжності та неточності, відтак у митного органу виникли сумніви щодо достовірності заявленої митної вартості товару. Оскільки позивачем не було надано всіх документів на запит митного органу, які б підтверджували або визначили кількісно і достовірно складові митної вартості, митна вартість не могла бути визначена за основним методом визначення митної вартості. У зв`язку з цим декларанта повідомлено про намір прийняття рішення про коригування митної вартості товару та після проведення консультацій із декларантом, зважаючи на неможливість застосування наступних методів визначення митної вартості з причини відсутності у митного органу та декларанта відповідної інформації, митну вартість згідно зі ст. 64 Митного кодексу України визначено за резервним методом. 
Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції — без змін, з наступних підстав.
З матеріалів справи слідує, що ТзОВ «КРАФТ ХОЛЛ» на митний пост Волинської митниці подало митні декларації (МД) від 01 червня 2023 року № 23UA205170015650U0, № 23UA205170015651U0, № 23UA205170015652U9, від 19 червня 2023 року № 23UA205170017378U8, № 23UA205170017373U2, від 12 липня 2023 року № 23UA205170019738U6, № 23UA205170019737U7, згідно з якими було заявлено до митного оформлення наступні товари:
товар №1 «Легковий автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель - PASSAT, VIN - НОМЕР_1 , 2018 року виготовлення, об`єм циліндрів 1968 см»;
товар №2 «Легковий автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель - PASSAT, VIN - НОМЕР_2 , 2019 року виготовлення, об`єм циліндрів 1968 см»; 
товар №3 «Легковий автомобіль марки SKODA, модель OCTAVIA, VIN - НОМЕР_3 , 2019 року виготовлення, об`єм циліндрів 1968 см»;
товар №4 «Легковий автомобіль марки SKODA, модель OCTAVIA, VIN - НОМЕР_4 , 2019 року виготовлення, об`єм циліндрів 1598 см»;
товар №5 «Легковий  автомобіль  марки  SKODA, модель OCTAVIA, VIN - НОМЕР_5 , 2019 року виготовлення, об`єм циліндрів 1968 см»; 
товар №6 «Легковий  автомобіль  марки  SKODA, модель OCTAVIA, VIN -   НОМЕР_6 , 2019 року виготовлення, об`єм циліндрів 1968 см»; 
товар №7 «Легковий автомобіль марки SKODA, модель OCTAVIA, VIN - НОМЕР_7 , 2018 року виготовлення, об`єм циліндрів 1968 см».
На підтвердження заявленої митної вартості товару та обраного основного методу її обчислення декларантом до вказаних МД були подані такі документи:
товар №1: рахунок-фактуру №ES-23-0413 від 28 квітня 2023 року; автотранспортну накладну №230413 від 24 травня 2023 року; сертифікат з перевезення (походження) EUR.1 від 29 травня 2023 року; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 30 червня 2018 року; банківський платіжний документ від 30 травня 2023 року; зовнішньоекономічний контракт №04/21-ES від 01 лютого 2021 року та угоду №1 від 31 грудня 2021 року; підтвердження вивезення товару за межі Європейського Союзу; експортну митну декларацію №23SK5361EX30977704;
товар №2: рахунок-фактуру №ES-23-0414 від 28 квітня 2023 року; автотранспортну накладну №230414 від 24 травня 2023 року; сертифікат з перевезення (походження) EUR.1 від 29 травня 2023 року; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 24 травня 2019 року; банківський платіжний документ від 30 травня 2023 року; зовнішньоекономічний контракт №04/21-ES від 01 лютого 2021 року та угоду №1 від 31 грудня 2021 року; підтвердження вивезення товару за межі Європейського Союзу; експортну митну декларацію №23SK5361EX30977308;
товар №3: рахунок-фактуру №ES-23-0415 від 28 квітня 2023 року; автотранспортну накладну №230415 від 24 травня 2023 року; сертифікат з перевезення (походження) EUR.1 від 29 травня 2023 року; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 15 червня 2019 року; банківський платіжний документ від 17 травня 2023 року; зовнішньоекономічний контракт №04/21-ES від 01 лютого 2021 року та угоду №1 від 31 грудня 2021 року; підтвердження вивезення товару за межі Європейського Союзу. u Експортна митна декларація №23SK5361EX30977506;
товар №4: рахунок-фактуру №ES-23-0601 від 06 червня 2023 року; автотранспортну накладну №230601 від 14 червня 2023 року; сертифікат з перевезення (походження) EUR.1 від 15 червня 2023 року; акт про проведення огляду (переогляду) товарів від 15 червня 2023 року; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 01 жовтня 2018 року; банківський платіжний документ від 16 червня 2023 року; висновок про якісні характеристики товару від 19 червня 2023 року; зовнішньоекономічний контракт №04/21-ES від 01 лютого 2021 року та угода №1 від 31 грудня 2021 року; підтвердження вивезення товару за межі Європейського Союзу; експортну митну декларацію №23SK5361EX31060803;
товар №5: рахунок-фактуру №ES-23-0602 від 05 червня 2023 року; автотранспортну накладну №230602 від 14 червня 2023 року; сертифікат з перевезення (походження) EUR.1 від 15 червня 2023 року; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 03 жовтня 2018 року; банківський платіжний документ від 16 червня 2023 року; висновок про якісні характеристики товару від 19 червня 2023 року; зовнішньоекономічний контракт №04/21-ES від 01 лютого 2021 року та угода №1 від 31 грудня 2021 року; підтвердження вивезення товару за межі Європейського Союзу; експортну митну декларацію №23SK5361EX31061401;
товар №6: рахунок-проформу №VZF23-033 від 26 червня 2023 року; рахунок-фактуру №ES-23-0711 від 07 липня 2023 року; автотранспортну накладну №230710-11 від 11 липня 2023 року; сертифікат з перевезення (походження) EUR.1 від 1 липня 2023 року; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 26 березня 2019 року; банківський платіжний документ від 16 червня 2023 року; зовнішньоекономічний контракт №04/21-ES від 01 лютого 2021 року та угода №1 від 31 грудня 2021 року; підтвердження вивезення товару за межі Європейського Союзу. u Експортна митна декларація №23SK5361EX31150205; 
товар №7: рахунок-проформу №VZF23-031 від 26 червня 2023 року; рахунок-фактуру №ES-23-0710 від 07 липня 2023 року; автотранспортну накладну №230710-11 від 11 липня 2023 року; сертифікат з перевезення (походження) EUR.1 від 11 липня 2023 року; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 30 червня 2018 року; банківський платіжний документ від 16 червня 2023 року; зовнішньоекономічний контракт №04/21-ES від 01 лютого 2021 року та угода №1 від 31 грудня 2021 року; підтвердження вивезення товару за межі Європейського Союзу; експортну митну декларацію №23SK5361EX31150205.
З оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів вбачається, що у зв`язку із тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом, та містять розбіжності, а саме невідповідності продавця (власника) транспортного засобу, зазначеного в інвойсі, власнику, який вказаний у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, що свідчить про наявність ризиків заявлення до митного оформлення неправдивих відомостей стосовно умов та ціни придбання товарів (транспортних засобів), відповідно до статті 53 Митного кодексу України у всіх вказаних вище випадках митного оформлення декларанту була надіслана пропозиція про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості, а саме: 1) договір із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) виписку з бухгалтерської документації; 3) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця; 4) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаний із виконанням умов договору (угоди, контракту); 5) висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією.  
Листами від 02.06.2023 № 02/06-23-1,  № 02/06-23-2, №02/06-23-3, від 21.06.2023 № 21/06-23-2, № 21/06-23-1, від 12.07.2023 № 12/07-12-1, №12/07-12-2 у відповідь на пропозицію щодо надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів ТзОВ «КРАФТ ХОЛЛ» повідомило митний орган про відсутність додаткових документів для підтвердження митної вартості та проханням прийняти рішення без врахування термінів, передбачених ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України.
Волинська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів від 02.06.2023 № UA205170/2023/000007/2, № UA205170/2023/000008/2, № UA205170/2023/000009/2, від 21.06.2023 № UA205170/2023/000012/2, № UA205170/2023/000011/2, від 12.07.2023 № UA205170/2023/000017/2, № UA205170/2023/000016/2.
З графі 33 вказаних рішень вбачається, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом, та містять наступні розбіжності:
у рішенні від 02.06.2023 №UA205170/2023/000007/2: відповідно до вказаного в інвойсі №ES23-0413 від 28.04.2023 продавцем (власником) транспортного засобу є «ES Poltrade, s.r.o.» 04001 Kosice - Stare Mesto, Kuzmanyho 29. Slovakia. Однак у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_8 зазначений власник транспортного засобу - LEASEPLANFLEET MANAGEMENT PL;
у рішенні від 02.06.2023 №UA205170/2023/000008/2: відповідно до вказаного в інвойсі №ES23-0414 від 28.04.2023 продавцем (власником) транспортного засобу є «ES Poltrade, s.r.o.» 04001 Kosice - Stare Mesto, Kuzmanyho 29. Slovakia. Однак у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_8 зазначений власник транспортного засобу - LEASEPLANFLEET MANAGEMENT PL; 
у рішенні від 02.06.2023 №UA205170/2023/000009/2: відповідно до вказаного в інвойсі №ES23-0415 від 28.04.2023 продавцем (власником) транспортного засобу є «ES Poltrade, s.r.o.» 04001 Kosice - Stare Mesto, Kuzmanyho 29. Slovakia. Однак у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_9 зазначений власник транспортного засобу - LEASEPLAN FLEET MANAGEMENT PL;
у рішенні від 21.06.2023 №UA205170/2023/000011/2: відповідно до поданого інвойсу №ES23-0602 від 05.06.2023 продавцем товару (власником) є «ES Poltrade, s.r.o.». Однак, в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_10 від 03.10.2018 в графі C.1.1 зазначений інший власник - LEASEPLANFLEET MANAGEMENT (POLSKA) SP.Z.O.O. Документів про перехід права власності від підприємства LEASEPLAN FLEET MANAGEMENT до ES Poltrade s.r.o. та ціни придбання транспортного засобу декларантом не надано;
у рішенні від 21.06.2023 №UA205170/2023/000012/2: відповідно до поданого інвойсу №ES23-0601 від 05.06.2023 продавцем товару (власником) є «ES Poltrade s.r.o.». Однак, в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_11 від 01.10.2018 в графі C.1.1 зазначений інший власник - LEASEPLAN FLEET MANAGEMENT (POLSKA) SP.Z.O.O. Документів про перехід права власності від підприємства LEASEPLAN FLEET MANAGEMENT до ES Poltrade s.r.o та ціни придбання транспортного засобудекларантом не надано; 
у рішенні від 12.07.2023 №UA205170/2023/000016/2: відповідно до вказаного в інвойсі №ES23-0710 від 07.07.2023 продавцем (власником) транспортного засобу є «ES Poltrade, s.r.o.» 04001 Kosice - Stare Mesto, Kuzmanyho 29. Slovakia. Однак у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу№ НОМЕР_12 зазначений власник транспортного засобу - ARVAL SERVICE LEASE POLSKA S PZOO;
у рішенні від 12.07.2023 №UA205170/2023/000017/2: відповідно до вказаного в інвойсі №ES23-0711 від 07.07.2023 продавцем (власником) транспортного засобу є «ES Poltrade, s.r.o.» 04001 Kosice - Stare Mesto, Kuzmanyho 29. Slovakia. Однак у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_13 зазначений власник транспортного засобу - ARVAL SERVICE LEASE POLSKA S P ZOOB.
Декларанту було запропоновано надати в 10-денний строк додаткові документи для підтвердження митної вартості та у зв`язку із відмовою декларанта подати додаткові документи, за результатами проведення консультації шляхом обміну електронними повідомленнями, митну вартість визначено за резервним методом згідно із статтею 64 Митного кодексу України, на підставі цінової інформації, наявної в митного органу:
рішення про коригування митної вартості товарів від 02.06.2023 №UA205170/2023/000007/2 на рівні 10000 євро за МД №UА209200/2023/10006 від 17.05.2023; 
рішення про коригування митної вартості товарів від 02.06.2023 №UA205170/2023/000008/2 на рівні 13500 євро за МД №UА209180/2023/8787 від 10.03.2023; 
рішення про коригування митної вартості товарів від 02.06.2023 №UA205170/2023/000009/2 на рівні 10500 євро за МД №UА204080/2023/5573 від 22.05.2023; 
рішення про коригування митної вартості товарів від 21.06.2023 №UA205170/2023/000011/2 на рівні 10450 євро на підставі цінової інформації інтернет джерела www.mobile.de;
рішення про коригування митної вартості товарів від 21.06.2023 №UA205170/2023/000012/2 на рівні 10450 євро на підставі цінової інформації інтернет джерела www.mobile.de;
рішення про коригування митної вартості товарів від 12.07.2023 №UA205170/2023/000016/2 на рівні 8600 євро за МД №UА209180/2023/19656 від 08.05.2023;
рішення про коригування митної вартості товарів від 12.07.2023 №UA205170/2023/000017/2 на рівні 10500 євро за МД №UА209180/2023/24969 від 29.05.2023.
Крім того, Волинська митниця видала картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA205170/2023/000450, № UA205170/2023/000451, № UA205170/2023/000452, № UA205170/2023/000511, № UA205170/2023/000510, № UA205170/2023/000585, № UA205170/2023/000584. 
В подальшому, спірні товари було випущено у вільний обіг за МД від № 23UA205170015828U4 від 02.06.2023, № 23UA205170015829U3 від 02.06.2023, № 23UA205170015827U5 від 02.06.2023, № 23UA205170017791U2 від 21.06.2023, № 23UA205170017802U8 від 21.06.2023, №23 UA205170019852U8 від 12.07.2023, 23UA205170019854U6 від 12.07.2023.
Позивач вважаючи спірні рішення про коригування митної вартості товарів протиправними, звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 Митного кодексу України (далі –МК України), є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою (частина перша статті 52 МК України).
Відповідно до ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга статті 53 МК України).
У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Зміст наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
При цьому витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Зазначене відповідає висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 22.08.2019 у справі № 810/2784/18.
Відповідно до частин 1-3 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Згідно з частинами 6, 7 ст. 54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
У разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.
Відповідно до частин 1-4 ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
За приписами ч. 8 ст. 57 МК України, у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Таким чином, основним методом визначення митної вартості товарів є метод - за ціною договору. Обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачу. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.
Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Отже, рішення митного органу не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.
Необхідність витребування додаткових документів передусім є способом упевнитися у правильності визначення декларантом митної вартості.
Згідно з ч. 1 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
У розглядуваному випадку спірні рішення прийняті відповідачем з підстав, визначених п. 2 ч. 6 ст. 54 МК України декларант не надав усіх додаткових документів витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2 – 4 ст. 53 цього Кодексу, а подані до митного оформлення документи містять розбіжності.
Як встановив суд першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару.
Разом з цим, як встановив суд першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що відповідачем здійснювалась процедура письмових консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав та методу для визначення митної вартості товару відповідно до вимог статей 59 і 60 Митного кодексу України.
Дослідивши подані декларантом згідно із частиною другою статті 53 МК України наявні у нього документи, які подавалися із митною декларацією, а також додатково подані документи, колегія суддів поділяє висновок суду першої інстанції, що такі документально підтверджують складові митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні, а сумніви митного органу щодо заявленої митної вартості є безпідставними.
Разом з цим, в оскаржуваних рішенням містяться лише розбіжності щодо невідповідності продавця (власника) транспортного засобу, зазначеного в інвойсі, власнику, який вказаний у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, що, на думку митного органу, свідчить про наявність ризиків заявлення до митного оформлення неправдивих відомостей стосовно умов та ціни придбання товарів (транспортних засобів).
Як встановив суд першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що зовнішньоекономічним контрактом від 01 лютого 2021 року №04/21-ES/KH, укладеним між фірмою «ES Poltrade, s.r.o.» (продавець) та ТзОВ «КРАФТ ХОЛЛ» (покупець), визначено предмет та умови поставки товару, основні зобов`язання продавця та покупця. Тобто, продавець та покупець товару визначені цим контрактом, що відповідає інформації, відображеній в інвойсах.
На переконання суду першої інстанції, відповідач у повідомленнях декларанту необґрунтовано вказав про необхідність подання додаткових документів з тих підстав, що відповідно до поданих інвойсів продавцем товару (власником) є фірма «ES Poltrade, s.r.o.», а у свідоцтвах про реєстрацію транспортних засобів зазначені власниками транспортних засобів інші юридичні особи.
Колегія суддів поділяє твердження суду першої інстанції, що усталеною міжнародною практикою реалізація автомобіля може здійснюватися особами, які не вказані в свідоцтві про реєстрацію автомобіля, за умови надання відповідних документів купівлі-продажу, отримання коштів за реалізований автомобіль, а також експортного оформлення таких засобів (на умовах комісії, доручення тощо). Тому продавець та власник не завжди буде однією особою. Воднораз чинним законодавством не передбачено обов`язку надання декларантом документів про походження товару в попередніх ланцюгах постачання продавця-експортера, а питання щодо перевірки повноважень продавця на здійснення продажу транспортного засобу не входить до компетенції митниці та не впливає на задекларовані та підтверджені відповідними документами числові значення митної вартості, з якої обраховуються та справляються митні платежі.
Більше того, визначення покупця (отримувача) товару чи власника товару не впливає на його митну вартість.
При цьому, вимога про надання додаткових документів, перелік яких визначено у частині третій статті 53 МК України та про надання яких вказано у повідомленні декларанту, може мати місце лише тоді, коли подані згідно з частиною другою цієї статті документи містять такі розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або відсутні відомості про усі числові значення складових митної вартості товарів.

Однак за обставин цієї справи відповідач не встановив розбіжностей, які дійсно мають вплив на правильність визначення митної вартості, ознак підробки у поданих документах чи відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари згідно з умовами поставки, визначеними договірними сторонами (продавцем та покупцем).

З поданих декларантом документів (контракту від 01 лютого 2021 року №04/21-ES/KH та ін.) зрозуміло, що продавцем транспортного засобу є компанія «ES Poltrade, s.r.o.», яка також, зокрема, вказана відправником у міжнародних товарно-транспортних накладних. Доказів перебування позивача у договірних відносинах з третіми особами, крім продавця, матеріали справи не містять.

Відтак, суд першої інстанції вірно вважав безпідставною вимогу митного органу надати договір з третіми особами, пов`язаний з договором про поставку товару, митна вартість якого визначається, а також рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, оскільки доказів того, що позивач вступав у договірні відносини із третіми особами матеріали справи не містять.

Суд наголошує, що в процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. А тому необґрунтованою є і вимога митниці про надання висновку про якісні та вартісні характеристики товару, підготовленого спеціалізованою експертною організацією, оскільки відповідач не вказав, яким чином висновок надасть можливість підтвердити чи спростувати відомості офіційно виданих продавцем товару документів щодо ціни товару, недійсність чи ознаки підробки щодо яких не виявлено. За таких обставин відсутність висновку про якісні та вартісні характеристики товару не повинна братися митницею до уваги при контролі за митною вартістю та не може бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару. Підтверджуючими документами про вартість товару в цьому випадку є рахунок-фактура (інвойс).

Крім цього, згідно з оскаржуваних рішень підставою для коригування митної вартості товару також слугувала інформація щодо митного оформлення схожих товарів з вищим рівнем митної вартості.

Щодо таких доводів, Верховний Суд неодноразово наголошував у своїх правових висновках, що різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах, не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Ба більше, у спірних рішеннях митний орган лише вказав номера та дати митних декларацій, а також інтернет-джерело www.mobile.de, на основі яких було здійснено коригування митної вартості товарів, що не дає підстав вважати вказані рішення обґрунтованим та мотивованим.

Відтак, під час судового розгляду справи з`ясовано, що позивач (декларант) для підтвердження заявленої митної вартості товару подав до митного органу всі необхідні для цього документи, які містять достатні відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а також відомості про ціну, яка була сплачена за товар.

Із змісту представлених документів можна чітко та однозначно встановити вартість придбання товару, при цьому наявність будь-яких обставин, що є визначальними за цих умов та змінюють його вартість, відповідачем не доведено.

Враховуючи встановлені обставини справи та норми чинного законодавства, суд апеляційної інстанції поділяє висновок суду першої інстанції, що подані позивачем до митного оформлення документи були достатніми для підтвердження заявленої за ціною договору митної вартості товару. При цьому подані документи не містили розбіжностей чи ознак підробки, водночас підтверджували числові значення митної вартості товару.

Звідси, наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена в судовому порядку, а тому спірні рішення відповідача про коригування митної вартості товарів є необґрунтованими та безпідставними, що має наслідком визнання їх протиправними та скасування.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду — без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

                                                     ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Волинської митниці залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2024 року у справі № 140/32421/23 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає. Крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої  статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	С. М. Кузьмич 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	В. Я. Качмар