ПОСТАНОВА                                                     
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ                                 
 
24 квітня 2024 року
м. Київ
 
справа № 725/3004/23
провадження № 61-12805св23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач),                 Шиповича В. В.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - обласне комунальне неприбуткове підприємство «Чернівецький обласний шкірно-венерологічний диспансер»,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Чернівецького апеляційного суду від 27 липня 2023 року у складі колегії суддів: Лисака І. Н., Височанської Н. К., Одинака О. О.,
Короткий зміст позовних вимог
1.            У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до обласного комунального неприбуткового підприємства «Чернівецький обласний шкірно-венерологічний диспансер» (далі - ОКНП «Чернівецький ОШВД») про визнання незаконним наказу про звільнення та його скасування, поновлення на роботі та  стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.
2.            Позовна заява мотивована тим, що його було призначено на посаду лікаря дерматовенеролога у Чернівецькому обласному кожвендиспансері згідно наказу № 24-к від 05 липня 1994 року.
3.            З 03 січня 2012 року він обіймав посаду завідувача диспансерного відділення дерматовенерології у Чернівецькому облкожвендиспансері.
4.            У зв`язку з реорганізацією Чернівецького облкожвендиспансера він був переведений на посаду завідувача поліклінічно-диспансерного підрозділу у ОКНП «Чернівецький ОШВД» згідно наказу № 1-ОД від 01 січня 2020 року.
5.            Вказував, що в подальшому згідно наказу № 4-кп від 31 березня 2023 року його звільнено від займаної посади - завідувача поліклінічно-диспансерного підрозділу у ОКНП «Чернівецький ОШВД» з 31 березня 2023 року на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України - у зв`язку з реорганізацією та скороченням штату працівників.
6.            Вважав, що наказ № 4-кп від 31 березня 2023 року є незаконним, винесений з грубим порушенням вимог КЗпП України, а тому підлягає скасуванню.
7.            Відповідно до пункту 1 наказу генерального директора ОКНП «Чернівецький ОШВД» № 3-ОД від 20 січня 2023 року «Про зміну істотних умов праці, оптимізацію підприємства та скорочення штату» на підставі рішення сесії Чернівецької обласної ради від 27 грудня 2022 року № 69-10/22 «Про реорганізацію обласного комунального некомерційного підприємства «Чернівецький обласний шкірно-венерологічний диспансер» шляхом приєднання до обласного комунального некомерційного підприємства «Чернівецька обласна клінічна лікарня» (надалі - наказу № 3-ОД від 20 січня 2023 року) для нормального функціонування закладу в нових умовах з 01 квітня 2023 року скорочена, серед інших, посада завідувача диспансерного підрозділу, яку він обіймав.
8.            Пунктом 3.1 наказу № 3-ОД від 20 січня 2023 року встановлено, що штатна чисельність працівників має бути приведені у відповідність до нового штатного розпису, що вводиться з 01 квітня 2023 року.
9.            25 січня 2023 року на підставі наказу № 3-ОД від 20 січня 2023 року його було повідомлено про звільнення у зв`язку з тим, що затверджено новий штатний розпис з 01 квітня 2023 року, у якому виведена посада завідувача поліклінічного підрозділу, яку він обіймає, і те, що відсутня можливість його переведення на іншу вакантну посаду.
10.         Зазначав, що згідно інформації ОКНП «Чернівецький обласний шкірно-венерологічний диспансер» № 112 від 21 квітня 2023 року станом на 19 січня 2023 року діяв штатний розпис, який був затверджений станом на 01 січня 2023 року.
11.         На час винесення наказу № 3-ОД від 20 січня 2023 року та на час повідомлення про звільнення, тобто 25 січня 2023 року, нового штатного розпису ОКНП «Чернівецький обласний шкірно-венерологічний диспансер», у якому були б зазначені нові вакантні посади, їх чисельність та посадові оклади, не було.
12.         31 березня 2023 року генеральний директор ОКНП «Чернівецький обласний шкірно-венерологічний диспансер» за погодженням з головою Чернівецької обласної ради затвердив новий штатний розпис, в якому відсутня посада завідувача поліклінічно-диспансерного підрозділу.
13.         Вказував, що неприйняття станом на 25 січня 2023 року нового штатного розпису призвело до порушення з боку генерального директора ОКНП «Чернівецький обласний шкірно-венерологічний диспансер» порядку вивільнення працівників, передбаченого частиною третьою статті 49-2 КЗпП України, оскільки роботодавцем не було сформовано та затверджено переліку вакантних посад після скорочення.
14.         Під час повідомлення про звільнення йому не було повідомлено про наявні вакантні посади, які він міг обіймати відповідно до своєї кваліфікації після скорочення.
15.         Дії генерального директора ОКНП «Чернівецький обласний шкірно-венерологічний диспансер», на його думку, призвели до порушення гарантованого Конституцією України права на працю, оскільки його було незаконно звільнено.
16.         Окрім іншого, зазначав, що наказ генерального директора ОКНП «Чернівецький обласний шкірно-венерологічний диспансер» № 3-ОД від 20 січня 2023 року в частині проведення реорганізації структурних підрозділів у відповідності до нового штатного розпису не відповідає фактичним обставинам, оскільки станом на 20 січня 2023 року нового штатного розпису затверджено не було.
17.         Голова комісії з реорганізації, генеральний директор ОКНП «Чернівецький обласний шкірно-венерологічний диспансер» при звільнені на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП порушила вимоги статті 42 КЗпП та не врахувала його переважне право на залишення на роботі.
18.         Згідно посадової інструкції завідувача диспансерного (амбулаторного) підрозділу (відділення) ОКНП «Чернівецький обласний шкірно-венерологічний диспансер», затвердженої генеральним директором ОКНП «Чернівецький обласний шкірно-венерологічний диспансер», з 26 вересня 2016 року, яку він обіймав до звільнення, дана посада відносилась до вищої кваліфікаційної категорії та належить до професійної групи «Професіонали».
19.         Крім управлінських функцій він виконував обов`язки лікаря дерматовенеролога вищої категорії, зокрема надавав консультативну методичну допомогу лікарям дерматовенерологам даного структурного підрозділу щодо встановлення діагнозу хворих та тактики їх лікування.
20.         Стверджував, що з урахуванням досвіду роботи, кваліфікації, він мав переважне право на залишення на роботі, тобто бути призначеним на одну з 8,25 вакантних посад лікаря дерматовенеролога вищої категорії згідно штатного розпису, затвердженого 31 березня 2023 року.
21.         Проте, 31 березня 2023 року голова комісії з реорганізації, генеральний директор ОКНП «Чернівецький обласний шкірно-венерологічний диспансер» при його звільнені на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП не врахувала досвід роботи, високий рівень кваліфікації та виконання значно більшого обсягу робіт, порівняно з іншими лікарями дерматовенерологами, не запропонувала йому вакантну посаду лікаря дерматовенеролога вищої категорії відповідно до штатного розпису, затвердженого 31 березня 2023 року, чим порушила вимоги статті 42, частини третьої статті 49-2 КЗпП України.
22.         Враховуючи наведене просив суд: 
-          визнати протиправним та скасувати наказ ОКНП «Чернівецький ОШВД» № 4-кп від 31 березня 2023 року про звільнення ОСОБА_1 від займаної посади завідувача поліклінічно-диспансерного підрозділу у ОКНП «Чернівецький ОШВД» з 31 березня 2023 року на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України, у зв`язку з реорганізацією та скороченням штату працівників;
-          ввести до штатного розпису ОКНП «Чернівецький ОШВД» посаду завідувача поліклінічно-диспансерного підрозділу;
-          поновити ОСОБА_1 з 31 березня 2023 року на посаді завідувача поліклінічно-диспансерного підрозділу ОКНП «Чернівецький ОШВД» або на посаді, яка за своїми умовами праці, функціональними обов`язками та повноваженнями відповідає або є рівнозначною займаній ним посаді станом на 31 березня 2023 року;
-          стягнути з ОКНП «Чернівецький ОШВД» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу станом на час ухвалення судового рішення.
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції
23.         Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 28 червня 2023 року у складі судді Галичанського О. І. позов задоволено частково.
24.         Скасовано наказ ОКНП «Чернівецький обласний шкірно-венерологічний диспансер» № 4-кп від 31 березня 2023 року про звільнення ОСОБА_1 із займаної посади завідувача поліклінічно-диспансерного підрозділу у ОКНП «Чернівецький обласний шкірно-венерологічний диспансер» з 31 березня 2023  року на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України, у зв`язку з реорганізацією та скороченням штату працівників.
25.         Поновлено ОСОБА_1 з 31 березня 2023 року на посаді завідувача поліклінічно-диспансерного підрозділу ОКНП «Чернівецький обласний шкірно-венерологічний диспансер» або на посаді, яка за своїми умовами праці, функціональними обов`язками та повноваженнями відповідає або є рівнозначною, займаній ним станом на 31 березня 2023 року.
26.         Стягнуто з ОКНП «Чернівецький обласний шкірно-венерологічний диспансер» середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 110 646,90 грн.
27.         Звернуто до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з ОКНП «Чернівецький обласний шкірно-венерологічний диспансер» на користь ОСОБА_1 середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі стягнення за один місяць та в частині поновлення з 31 березня 2023 року ОСОБА_1 на посаді завідувача поліклінічно-диспансерного підрозділу ОКНП «Чернівецький обласний шкірно-венерологічний диспансер» або на посаді, яка за своїми умовами праці, функціональними обов`язками та повноваженнями відповідає або є рівнозначною, займаній ним станом на 31 березня 2023 року.
28.         У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
29.         Вирішено питання щодо судових витрат.
30.         Задовольняючи позовні вимоги частково, місцевий суд виходив із того, що в повідомленні про звільнення ОСОБА_1 від 25 січня 2023 року уповноваженою особою вказано про затвердження нового штатного розпису ОКНП «Чернівецький ОШВД», у якому для позивача відсутня вакантна посада.
31.         При цьому судом зазначено, що на час повідомлення та на день звільнення позивача із займаної посади фактично діяв штатний розпис, затверджений 01 січня 2023 року та погоджений головою Чернівецької обласної ради 17 січня 2023 року, згідно якого була наявна посада, яку обіймав ОСОБА_1 , що свідчить про відсутність скорочення штату працівників.
32.         Отже, суд дійшов висновку, що при звільненні ОСОБА_1 відповідачем не було враховано його досвід роботи та не запропоновано йому вакантну посаду лікаря дерматовенеролога вищої категорії відповідно до штатного розпису, затвердженого 31 березня 2023 року, який не був погоджений головою Чернівецької обласної ради, а тому не міг бути підставою для винесення оскаржуваного рішення, чим порушено вимоги статті 42, частини третьої статті 49-2 КЗпП України.
33.         У зв`язку із тим, що позивача вивільнили незаконно, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
34.         Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання відповідача внести до штатного розпису ОКНП «Чернівецкий ОШВД» посаду завідувача поліклінічно-диспансерного підрозділу, суд виходив із того, що така вимога заявлена без підтвердження таких повноважень у відповідача.
Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції
35.         Постановою Чернівецького апеляційного суду від 27 липня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОКНП «Чернівецький ОШВД», задоволено частково.
36.         Рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 28 червня 
2023 року в частині скасування наказу № 4-кп від 31 березня 2023 року про звільнення ОСОБА_1 , поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні вимог ОСОБА_1 відмовлено.
37.         У решті рішення залишено без змін.
38.         Вирішено питання розподілу судових витрат.
39.         Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення місцевого суду та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив із того, що судом першої інстанції при частковому задоволенні позовних вимог не враховано, що переважне право на залишення на роботі не є абсолютним та має розглядатися роботодавцем у випадках: якщо на посаді, яка скорочується та видаляється зі штатного розпису, перебуває двоє чи більше працівників; якщо у штатному розписі наявна посада, яка за своєю суттю є аналогічною посаді, яка підлягає скороченню.
40.         Враховуючи те, що, крім інших, скорочувалась посада завідувача диспансерного підрозділу, яку займав ОСОБА_1 , і така була єдиною, тобто рівнозначних посад в новому штатному розписі передбачено не було, що свідчить про законність звільнення позивача з додержанням вимог статті 43, частини третьої статті 49-2 КЗпП України з боку роботодавця.
41.         Отже, враховуючи те, що позивача було вивільнено у передбачений законом спосіб, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення похідних позовних вимог.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
42.         У серпні 2023 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга  ОСОБА_1 .
43.         Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2023 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано цивільну справу і надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.
44.         Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2024 року справу призначено до розгляду у складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
45.         У касаційній скарзі  ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення місцевого суду.
46.         Підставою касаційного оскарження заявник зазначає застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 20 серпня 2018 року у справі № 537/1621/17, від 26 червня 2019 року у справі № 641/5330/16?ц, від 29 січня 2020 року у справі № 761/41149/16-ц, від 27 вересня 2021 року у справі № 452/2056/18 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
47.         Касаційна скарга мотивована тим, що судом апеляційної інстанції не враховано, що станом на 25 січня 2023 року (день коли повідомлено про наступне вивільнення) та 31 березня 2023 року, тобто на час звільнення із займаної посади у зв`язку із скороченням чисельності або штату працівників на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України у відповідача діяв штатний розпис, затверджений 01 січня 2023 року, у якому була наявна посада завідувача поліклінінко-диспансерного підрозділу, тому і станом на 25 січня 2023 року, і станом на 31 березня 2023 року, не відбулось скорочення чисельності штату або працівників.
48.         При цьому під час звільнення не було враховано, що згідно штатного розпису він обіймав посаду начальника амбулаторно-поліклінічного підрозділу, лікаря дематовенеролога вищої категорії, тому при звільненні відповідно до пункту 1 статті 40 КЗпП України генеральний директор відповідача відповідно до статті 42 КЗпП України мала врахувати його переважне право на залишення на роботі, зокрема на одній з 8,25 посад лікаря дерматовенеролога вищої категорії.
49.         Відповідач мав запропонувати йому всі інші вакантні посади (посаду), які з`явились на підприємстві та існували на день звільнення.
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
50.         У жовтні 2023 року до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу ОСОБА_1 від представника ОКНП «Чернівецький ОШВД», у якому вказано, що судове рішення апеляційного суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги висновків апеляційного суду не спростовують.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
51.         05 липня 1994 року наказом № 24-к ОСОБА_1 призначено на посаду лікаря дерматовенеролога у Чернівецькому облкожвендиспансері.
52.         03 січня 2012 року наказом № 1-пер. ОСОБА_1 призначено на посаду завідувача диспансерного відділення дерматовенерології у Чернівецький облкожвендиспансер.
53.         Згідно посвідчень № 353, 674, 650 ОСОБА_1 було присвоєно кваліфікацію лікаря-дерматовенеролога - термін дії до 04 грудня 2013 року, в подальшому ним підтверджувалася кваліфікація лікаря з дерматовенерології вищої категорії (а. с.34-36).
54.         У зв`язку з реорганізацією Чернівецького облкожвендиспансера на підставі рішення Чернівецької обласної ради № 34-30/19 від 27 березня 2019 року ОСОБА_1 переведено на посаду завідувача диспансерного відділення у ОКНП «Чернівецький ОШВД», наказ № 1-ОД від 01 січня 2020 року (а. с. 65-72).
55.         Наказом № 45-ОД від 31 березня 2020 року «Про затвердження штатного розпису ОКНП «Чернівецький ОШВД», крім іншого, змінено назви існуючих посад згідно нової структури ОШВД та введено в штатний розпис закладу, який буде діяти з 01 квітня 2020 року, «завідувач диспансерного відділення» на «начальник (завідувач) амбулаторно-поліклінічного підрозділу» (а. с.73).
56.         27 грудня 2022 року Чернівецька обласна рада прийняла рішенням         № 69-10/22 про реорганізацію ОКНП «Чернівецький ОШВД» шляхом приєднання до ОКНП «Чернівецька обласна лікарня», а 17 січня 2023 року голова Чернівецької обласної ради розпорядженням № 10 створив комісію з реорганізації ОКНП «Чернівецький ОШВД» (а. с. 74-79).
57.         Керівником робочої групи ОКНП «Чернівецький ОШВД» направлено подання № 01 від 02 січня 2023 року голові профспілкової організації Чернівецького ОШВД для погодження скорочення наступних посад, серед яких була посада завідувача поліклінічного підрозділу (а. с. 90).
58.         02 січня 2023 року на засіданні профспілкового комітету ОКНП «Чернівецький ОШВД» було прийнято рішення, яким погоджено процедуру скорочення посад, що підтверджується протоколом № 1 (а. с.91).
59.         Головою комісії з реорганізації - генеральним директором ОКНП «Чернівецький ОШВД» В. Бойко направлено подання № 21 від 18 січня 2021 року голові профспілкової організації Чернівецького ОШВД для надання згоди на звільнення з 31 березня 2023 року у зв`язку із скороченням наступних працівників, крім інших, ОСОБА_1 - завідувача поліклінічного підрозділу 0,75 посади (а. с.89).
60.         19 січня 2023 року профспілковий комітет ОКНП «Чернівецький ОШВД» дав згоду на звільнення з 31 березня 2023 року зазначених в поданні працівників із виплатою вихідної допомоги у розмірі середнього заробітку, що підтверджується протоколом № 3 (а. с. 87).
61.         20 січня 2023 року головою комісії з реорганізації - генеральним директором ОКНП «Чернівецький ОШВД» В. Бойко винесено наказ № 3-ОД «Про зміну істотних умов праці, оптимізацію підприємства та скорочення штату», де зазначено, що для нормального функціонування закладу в нових умовах з 01  квітня 2023 року будуть скорочені наступні посади, крім інших, 0,75 посади завідувача поліклінічного підрозділу (а. с. 80-81).
62.         25 січня 2023 року ОСОБА_1 було повідомлено про звільнення від займаної посади (завідувача поліклінічного підрозділу) у зв`язку з її відсутністю у новому штатному розписі від 01 квітня 2023 року та відсутністю можливості переведення такого на іншу вакантну посаду (а. с. 85).
63.         Наказом від 31 березня 2023 року № 4-КП ОСОБА_1 було звільнено з посади начальника (завідувача) амбулаторно-поліклінічного підрозділу ОКНП «Чернівецький ОШВД» з 31 березня 2023 року відповідно до пункту 1 статті 40 КЗпП України - у зв`язку із реорганізацією та скороченням штату працівників (а. с. 93-94).
64.         Крім того, у відповідності до посадової інструкції завідувача диспансерного (амбулаторного) підрозділу (відділення) від 26 вересня 2016 року завідувач диспансерного (амбулаторного) підрозділу (відділення) належить до професійної групи «Професіонали» (п. 1.1. розділу 1 Загальні положення).
65.         Відповідно до розділу 2 п. 2.1. - 2.15. завідувач відділення виконує такі функціональні завдання та обов`язки: здійснює керівництво структурним підрозділом медичного закладу відповідно до чинного законодавства України та нормативно-правових актів, що визначають діяльність підприємств, установ і організацій охорони здоров`я; організовує лікувально-профілактичну та адміністративно- господарську діяльність підрозділу, співпрацює з іншими підрозділами закладу; забезпечує надання якісної медичної допомоги населенню; застосовує сучасні методи профілактики, діагностики, диференційної діагностики, лікування, реабілітації та диспансеризації хворих в межах своєї спеціальності; забезпечує своєчасне отримання та зберігання лікарських засобів, медичного оснащення, засобів догляду за хворими; раціонально використовує медичну техніку і оснащення підрозділу; здійснює заходи щодо забезпечення належних санітарно-гігієнічних умов функціонування підрозділу; надає консультативну медичну допомогу персоналу структурного підрозділу; здійснює контроль за правильним веденням медичної документації, готує та подає керівникові лікувально-профілактичного закладу річні звіти; контролює своєчасне підвищення кваліфікації працівниками підрозділу; розробляє та затверджує графік роботи співробітників структурного підрозділу, здійснює належну розстановку, використання медичних кадрів і організовує їх працю; створює належні виробничі умови, забезпечує додержання співробітниками правил внутрішнього трудового розпорядку, охорони праці та протипожежного захисту; аналізує показники роботи підрозділу, вживає заходів щодо їх оптимізації; організовує проведення науково-практичних конференцій медичних працівників підрозділу з актуальних питань охорони здоров`я; несе відповідальність за стан роботи підрозділу та рівень медичного обслуговування хворих (а. с. 118-120).
66.         Відповідно до посадової інструкції лікаря дерматовенеролога диспансерного (амбулаторного) підрозділу (відділення) лікар-дерматовенеролог належить до професійної групи «Професіонали» (п. 1.1. розділу 1 Загальні положення).
67.         Лікар-дерматовенеролог поліклініки виконує наступні функціональні завдання та обов`язки: застосовує сучасні методи профілактики, діагностики, лікування реабілітації та диспансеризації хворих дерматовенерологічного профілю, надає їм швидку й невідкладну медичну допомогу; здійснює нагляд за побічними реакціями/діями лікарських засобів; бере участь в організації боротьби з поширенням венеричних та заразних шкірних хвороб, в пропаганді санітарно-гігієнічних знань із профілактики дерматовенерологічих хвороб; проводить консультації за направленням лікарів інших спеціальностей, в тому числі і вдома, а також організовує консультації спеціалістів для хворих дерматовенерологічного профілю; дотримується принципів медичної деонтології; керує роботою середнього медичної персоналу; планує роботу і проводить аналіз її результатів; веде лікарську документацію; постійно удосконалює свій професійний рівень (а. с. 125-129).
Позиція Верховного Суду
68.         Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
69.         Так, частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
70.         Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).
71.         Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
72.         Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.
Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права
73.         Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
74.         Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення (частина шоста статті 43 Конституції України).
75.         Трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників (пункт 1 частини першої статті 40 КЗпП).
76.         Згідно частини другої статті 40 КЗпП звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.
77.         У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 вересня 2018 року у справі № 800/538/17 зроблено висновок, що: «за приписами частини першої статті 40, частин першої та третьої статті 49-2 КЗпП вбачається, що власник або уповноважений ним орган одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці зобов`язаний запропонувати працівникові всі наявні вакантні посади, які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації. Тобто, роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, які відповідають зазначеним вимогам, що існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював. З огляду на викладене, оскільки обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом усього періоду і існували на день звільнення».
78.         Відповідно до частини першої статті 42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.
79.         Згідно із частинами першою, третьою статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.
80.         Власник вважається таким, що належним чином виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну посаду, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.
81.         За приписами частини першої статті 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.
82.         Так, судами встановлено, що 05 липня 1994 року наказом № 24-к ОСОБА_1 призначено на посаду лікаря дерматовенеролога у Чернівецькому облкожвендиспансері.
83.         03 січня 2012 року наказом № 1-пер. ОСОБА_1 призначено на посаду завідувача диспансерного відділення дерматовенерології у Чернівецький облкожвендиспансер, звільнивши його з посади лікаря дерматовенеролога за його згодою (а. с. 26).
84.         Наказом № 45-ОД від 31 березня 2020 року «Про затвердження штатного розпису ОКНП «Чернівецький ОШВД», крім іншого, змінено назви існуючих посад згідно нової структури ОШВД та введено в штатний розпис закладу, який буде діяти з 01 квітня 2020 року, «завідувач диспансерного відділення» на «начальник (завідувач) амбулаторно-поліклінічного підрозділу» (а. с.73).
85.         27 грудня 2022 року Чернівецька обласна рада прийняла рішенням         № 69-10/22 про реорганізацію ОКНП «Чернівецький ОШВД» шляхом приєднання до ОКНП «Чернівецька обласна лікарня», а 17 січня 2023 року голова Чернівецької обласної ради розпорядженням № 10 створив комісію з реорганізації ОКНП «Чернівецький ОШВД» (а. с. 74-79).
86.         Керівником робочої групи ОКНП «Чернівецький ОШВД» направлено подання № 01 від 02 січня 2023 року голові профспілкової організації Чернівецького ОШВД для погодження скорочення наступних посад, серед яких була посада завідувача поліклінічного підрозділу (а. с. 90).
87.         02 січня 2023 року на засіданні профспілкового комітету ОКНП «Чернівецький ОШВД» було прийнято рішення, яким погоджено процедуру скорочення посад, що підтверджується протоколом № 1 (а. с.91).
88.         Головою комісії з реорганізації - генеральним директором ОКНП «Чернівецький ОШВД» В. Бойко направлено подання № 21 від 18 січня 2021 року голові профспілкової організації Чернівецького ОШВД для надання згоди на звільнення з 31 березня 2023 року у зв`язку із скороченням наступних працівників, крім інших, ОСОБА_1 - завідувача поліклінічного підрозділу 0,75 посади (а. с.89).
89.         19 січня 2023 року профспілковий комітет ОКНП «Чернівецький ОШВД» дав згоду на звільнення з 31 березня 2023 року зазначених в поданні працівників із виплатою вихідної допомоги у розмірі середнього заробітку, що підтверджується протоколом № 3 (а. с. 87).
90.         20 січня 2023 року головою комісії з реорганізації - генеральним директором ОКНП «Чернівецький ОШВД» В. Бойко винесено наказ № 3-ОД «Про зміну істотних умов праці, оптимізацію підприємства та скорочення штату», де зазначено, що для нормального функціонування закладу в нових умовах з 01  квітня 2023 року будуть скорочені наступні посади, крім інших, 0,75 посади завідувача поліклінічного підрозділу (а. с. 80-81).
91.         25 січня 2023 року ОСОБА_1 було повідомлено про звільнення від займаної посади (завідувача поліклінічного підрозділу) у зв`язку з її відсутністю у новому штатному розписі від 01 квітня 2023 року та відсутністю можливості переведення такого на іншу вакантну посаду (а. с. 85).
92.         Наказом від 31 березня 2023 року № 4-КП ОСОБА_1 було звільнено з посади начальника (завідувача) амбулаторно-поліклінічного підрозділу ОКНП «Чернівецький ОШВД» з 31 березня 2023 року відповідно до пункту 1 статті 40 КЗпП України - у зв`язку із реорганізацією та скороченням штату працівників (а. с. 93-94).
93.         З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком апеляційного суду про те, що позивача було вивільнено з дотриманням вимог КЗпП України.
94.         Посилання заявника на те, що на час його звільнення діяв штатний розпис, у якому була наявна посада, яку він обіймав, тому не відбулось скорочення працівників, відхиляються колегією суддів, оскільки штатний розпис працівників, затверджений 01 квітня 2023 року, не містив посади начальника (завідувача) амбулаторно-поліклінічного підрозділу ОКНП «Чернівецький ОШВД».
95.         При цьому на час попередження позивача про звільнення, протягом часу з дня попередження і до дня звільнення та безпосередньо в день звільнення були відсутні вакантні посади, які б було можливо запропонувати позивачу і які він міг обіймати.
96.         Колегією суддів враховано, в штатному розписі від 01 січня 2023 року було в наявності 11,25 ставки лікаря дерматовенеролога вищої категорії, серед яких не було жодної вакантної посади (а. с. 15-18).
97.         Водночас у штатному розписі від 01 квітня 2023 року в наявності було 8,25 посад лікаря дерматовенеролога вищої категорії, тобто відбулось скорочення, серед інших посад лікарів дерматовенерологів вищої категорії, доказів прийняття на вказані посади лікарів з часу повідомлення про звільнення та вивільнення працівника матеріали справи не містять. При цьому вказані посади не були вакантними на час попередження та вивільнення позивача, оскільки були зайняті особами, які продовжували виконувати свої посадові обов`язки.
98.         Доводи касаційної скарги про те, що він виконував обов`язки лікаря-дерматовенеролога вищої категорії, відхиляються колегією суддів, оскільки з трудової книжки позивача вбачається, що з 03 січня 2012 року наказом № 1-пер. ОСОБА_1 призначено на посаду завідувача диспансерного відділення дерматовенерології у Чернівецький облкожвендиспансер, звільнивши його з посади лікаря дерматовенеролога за його згодою. 
99.         Отже, також відхиляються доводи касаційної скарги щодо наявності переважного права у позивача на залишення на роботі, оскільки на час повідомлення про звільнення та до самого вивільнення останній не працював лікарем дерматовенерологом й, відповідно, роботодавець не міг вирішувати питання щодо його переважного права на залишення на роботі поміж інших працівників лікарів дерматовенерологів, оскільки з 2012 року позивач обіймав адміністративну посаду, яка в подальшому була скорочена.
100.      Таким чином, суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення місцевого суду та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.
101.      Посилання заявника на неврахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 20 серпня 2018 року у справі № 537/1621/17, від 26 червня 2019 року у справі № 641/5330/16?ц, від 29 січня 2020 року у справі № 761/41149/16-ц, від 27 вересня 2021 року у справі № 452/2056/18, відхиляються колегією суддів, оскільки судове рішення апеляційного суду, з урахування встановлених фактичних обставин, не суперечить висновкам, викладеним у вказаних постановах.
102.      Вказані, а також інші доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставами для скасування судового рішення суду апеляційної інстанції, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні заявником норм матеріального і процесуального права й зводяться до переоцінки судом доказів, що у силу вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції.
103.          Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
104.          Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність та обґрунтованість судового рішення не впливають.
Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
1.            Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2.            Постанову Чернівецького апеляційного суду від 27 липня 2023 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                  Є. В. Синельников
 
Судді:                                                                                             О. В. Білоконь
 
                                                                                                        О. М. Осіян
 
                                                                                                        Н. Ю. Сакара
                                                                                                       
                                                                                                        В. В. Шипович