ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2024 року	Львів	Справа № 464/8304/23 пров. № А/857/2154/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді                                        Обрізко І.М., 
суддів                                                            Іщук Л.П., Шинкар Т.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Сихівського районного суду міста Львова від 22 грудня 2023 року про повернення позовної заяви, прийняту суддею Тімченко О.В.  у місті Львові у справі № 464/8304/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

                                                             встановив:

адвокат Яцишин А.В. від імені та в інтересах ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Львівській області (далі - УПП у Львівській області), Департаменту патрульної поліції (далі - ДПП) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 20.11.2023 серія ЕАТ № 8179203.
Ухвалою судді Сихівського районного суду міста Львова від 22 грудня 2023  позовну заяву повернуто позивачу.
Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не виконав вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху від 11 грудня 2023 та не усунув недоліків такої заяви.
Спосіб усунення недоліків позовної заяви полягав у поданні у вигляді окремого документа з виправленими недоліками та відповідною кількістю додатків, у тому числі з документом про сплату судового збору.
Утім недоліків позовної заяви, зазначених в ухвалі, позивачем/представником позивача у повному обсязі не усунуто: зазначено тільки про наявність у представника позивача зареєстрованого електронного кабінету в Електронній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі/окремій підсистемі (модулі) та подано квитанцію про сплату судового збору. Інші недоліки позову, визначені ухвалою судді, не згадуються та не виправляються.
Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм процесуального права, неповним з`ясуванням обставин справи.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що на власний розсуд визначив коло відповідачів та предмет позову, а суд першої інстанції вдався до надмірного формалізму внаслідок чого є обмеження права позивача на доступ до правосуддя.
Вважає, що усунув недоліки, про які зазначав суд першої інстанції у спосіб, який був визначений в ухвалі суду від 11 грудня 2023, а тому відсутні підстави для повернення позовної заяви.
Просить скасувати ухвалу суду та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Відповідачами відзиву на апеляційну скаргу не подано, що не перешкоджає розгляду справи по суті.
Враховуючи, що апеляційну скаргу подано на ухвалу суду про повернення позовної заяви, в силу приписів ч.2 ст.312 КАС України апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).
Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.
Відповідно до ст. 320 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, коли має місце неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.
З обставин справи вбачається, що суд першої інстанції не в повній мірі дослідив обставини, які склали підстави для прийняття оскаржуваного процесуального судового рішення.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 11 грудня 2023 залишено без руху позовну заяву та надано позивачу/представнику строк, який не може перевищувати десять днів з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків заяви, зазначених у мотивувальній частині ухвали.
В мотивувальній частині даної ухвали зазначено, що позовна заява не відповідає вимоги до форми та змісту позовної заяви визначених ст.ст.160, 161 КАС України, в порушення яких:
- поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.
Також, подана адвокатом позовна заява не містить відомостей щодо його реєстрації та реєстрації інших учасників справи в електронному кабінеті в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі);
- зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів;
- не додано документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
20 грудня 2023 ОСОБА_1 подав до Сихівського районного суду м.Львова лист та докази сплати судового збору – квитанцію № А540-2К5М-ХСНР-МЗР2 від 19.12.2023 (а.с.18, 19). При цьому зазначив, про наявність у представника позивача зареєстрованого електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі) (ІПН 3069004491) і відсутність відомостей щодо реєстрації інших учасників справи в електронному кабінеті в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі). Зіслався на правову позицію викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.08.2023 у справі № 990/114/23, згідно якої суд першої інстанції на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі не має права давати оцінку обраному позивачем способу захисту порушеного права, доказам та встановлювати наявність чи відсутність обставин, якими обґрунтовуються вимоги. Суд першої інстанції при вирішенні питання про відкриття провадження у справі не може надати оцінку достатності або недостатності всіх обставин, наявності або відсутності доказів. Ці всі питання можуть вирішуватись на інших стадіях процесу. Такі обставини не можуть виступати підставою для залишення позовної заяви без руху та підставами повернення позовної заяви позивачу.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у спосіб, визначений у цій статті, зокрема шляхом визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій (пункт 3 частини першої статті 5 КАС).
Право на судовий захист реалізується особою шляхом подання позовної заяви до суду, вимоги щодо форми та змісту якої встановлені нормами статті 160 КАС.
Згідно із частиною першою цієї статті у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.
Відповідно до частини 5 статті 160 КАС у позовній заяві зазначаються, зокрема: 
1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень; 4) зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача; 10) у справах щодо оскарження нормативно-правових актів - відомості про застосування оскаржуваного нормативно-правового акта до позивача або належність позивача до суб`єктів правовідносин, у яких застосовується або буде застосовано цей акт; 11) власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
До позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону – частина третя статті 161 КАС.
Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів) (частина четверта статті 161 КАС).
Процесуальний наслідок недодержання особою вимог статті 160 КАС при зверненні з позовною заявою передбачений частиною першою статті 169 КАС, згідно з якою суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк (п.1 ч.4 ст.169 КАС України).
В наданому суду 20.12.2023 супровідному листі, позивачем вказано, що з метою усунення недоліків, вказаних в ухвалі Сихівського районного суду м.Львова від 11.12.2023 надано докази сплати судового збору та зазначено про наявність у представника позивача зареєстрованого електронного кабінету в Електронній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі/ окремій підсистемі (модулі) та подано квитанцію про сплату судового збору, що не заперечується судом першої інстанції.
Щодо зазначення судом першої інстанції в оскарженій ухвалі суду першої інстанції про те, що інші недоліки позову, визначені ухвалою судді, не згадуються та не виправляються, то колегія суддів оцінює таке критично, оскільки в зазначеному вище супровідному листі ОСОБА_1 зазначає, що немає відомостей щодо реєстрації інших учасників справи в електронному кабінеті в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі).
Колегія суддів обумовлює і ту обставину, що суд першої інстанції не конкретизував в чому не виконано вимоги ухвали Сихівського районного суду м.Львова від 11.12.2023 про залишення без руху позовної заяви та критично оцінює зазначення судом першої інстанції способу усунення недоліків позовної заяви шляхом подання «…у вигляді окремого документа з виправленими недоліками…», оскільки таке є не зрозумілим в контексті не зазначення судом першої інстанції який окремий документ слід було надати позивачу. Також, суд першої інстанції покликається на постанову Верховного Суду де суд зобов`язував подати нову позовну заяву.
Колегія суддів не приймає до уваги покликання суду першої інстанції на висновок зроблений у постановах Верховного Суду від 20 січня 2021 у справі № 9901/258/20, від 23 лютого 2023 у справі № 990/70/22, оскільки судом першої інстанції не враховано, що у справі № 9901/258/20 оскаржується нормативно-правовий акт, а не акт індивідуальної дії, як в розглядуваній справі, а у справі № 990/70/22 об`єднані різні вимоги.
Враховуючи наявні у справі документи, зміст позовних вимог, сплату судового збору, колегія суддів вбачає підстави для відкриття провадження у справі судом першої інстанції.
Також колегія суддів звертає увагу на те, що  у справі «Delcourt v. Belgium» Європейський Суд з прав людини зазначив, що «у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення».
Також у справі «Bellet v. Fгапсе» Європейський Суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».
Отже, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
Аналізуючи обставини справи в контексті поданого позову, а також аргументи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд  першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали дійшов передчасного висновку про повернення позовної заяви, що унеможливило доступ позивача до правосуддя, а тому оскаржувана ухвала судді суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду цим же судом.

Керуючись ст.ст. 243, 312, 320, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

                                                             постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, ухвалу Сихівського районного суду міста Львова від 22 грудня 2023 року про повернення позовної заяви, у справі № 464/8304/23 скасувати, та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню до Верховного Суду не підлягає. 

Головуючий суддя	 	І. М. Обрізко 	
судді	 	Л. П. Іщук 	
 	 	Т. І. Шинкар