Справа № 346/417/24 
Провадження № 33/4808/511/24 
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Махно Н. В. 
Суддя-доповідач Шигірт Ф.С. 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2024 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд у складі судді Шигірта Ф.С., з участю ОСОБА_1 та його захисника Курка В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Коломийського міськрайонного суду від 26 березня 2024 року відносно нього, -

в с т а н о в и в:
Вказаною постановою          ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,
визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Згідно постанови, 17.01.2024 року о 14 год. 54 хв. у с. Годи-Добровідка, вул. Незалежності, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, марки «RENAULT KANGOO» д.н.з. « НОМЕР_1 » в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, проводився у КНП «Коломийська ЦРЛ» КМР. Медичний висновок огляду: перебуває у стані наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 а ПДР України, та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що постанова суду є незаконна та необґрунтована, винесена без всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин події. Вважає, що протокол є неналежним доказом, оскільки складений з порушенням вимог законодавства. Зазначає, що причина зупинки його транспортного засобу була незаконною, всупереч ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію». Його доводи про закриття справи не були взяті судом до уваги та не спростовані в судовому рішенні. Судом першої інстанції взагалі не взято до уваги та не надано належної оцінки його доводам у клопотанні про закриття провадження, не вказано та не спростовано у постанові його твердження. Суд залишив поза увагою, що огляд проведений з порушеннями Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Так, до висновку не долучено підтвердження, яке обладнання та вимірювальна техніка використовувались для проведення лабораторних досліджень. Таким чином, суд не мав можливості перевірити, чи дозволені МО3 таке обладнання та вимірювальна техніка, чи є на них сертифікати відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Крім того, сеча була відібрана в одну ємність, що не дало можливості перевірити правильність первинних досліджень.
Просить постанову суду скасувати, а провадження у справі щодо нього закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.
Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Проте, суд першої інстанції не дотримався наведених вимог діючого законодавства, не з`ясував всі обставини справи, не дав доказам належну правову оцінку, що призвело до необґрунтованих висновків.
Так, в результаті розгляду справи, суд першої інстанції визнав доведеними обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння. При цьому, на переконання суду, даний факт підтверджується висновком лікаря нарколога №1 від 17.01.2024 року.
Апеляційний суд не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції, оскільки обставини викладені в постанові не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.
Так, відповідно до ч.ч.5, 6 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Зазначений у ст.266 КУпАП порядок визначений Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція).
Згідно п.2 р.І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
п.4 р.І Інструкції, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
п.12 р.ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
п.7, 8, 9, 10 р.ІІІ Інструкції, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. Використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів. 
п.20 р.ІІІ Інструкції, висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп?яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров?я.
п.22 р.ІІІ Інструкції, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

З відеозапису, який міститься в матеріалах справи (а.с.6) вбачається, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками патрульної поліції, у яких виникла підозра, щодо перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння. На їх вимогу ОСОБА_1 проїхав до медичного закладу, здав сечу, пройшов тести. При цьому, в закладі охорони здоров`я зовнішні ознаки, начебто виявлені працівниками поліції, не знайшли свого підтвердження. Зіниці очей реагували на світло, а шкіра обличчя не була блідою. Під час всього спілкування з працівниками поліції та медичними працівниками, водій вів себе адекватно. Також з відеозапису вбачається, що сеча була відібрана в одну ємність, а її дослідження проведено невідомою тест-смужкою, що не може вважатись лабораторним дослідженням.
Крім того, як вбачається з висновку, він оформлений без дотримання вимог Інструкції Так, у п.10 висновку зазначені суперечливі відомості: у п.п.1) ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння; у п.п.2) у ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено. 
Крім цього висновок не має відбитку печатки (а.с.4)
Такий висновок лікаря є недопустимим доказом, а тому безпідставно був врахований судом першої інстанції.
Разом з цим, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, він складений працівником поліції 17.01.2024 року о 16:04 год., в той час як огляд тривав до 16:10, а акт та висновок лікаря-нарколога складено 17.01.2024 року о 16:20 год.
Ці ж обставини підтверджуються і відеозаписом з камер працівників поліції (запис 0010 час 16:14:40).
Такі обставини є підставою для визнання протоколу про адміністративне правопорушення недопустимим доказом.
Верховний Суд України неодноразово звертав увагу місцевих судів на обов`язок проведення якісного розгляду справ про адміністративні правопорушення передбачені ст.130 КУпАП, та ретельної перевірки доведеності обставин викладених в протоколі, проте такі роз`яснення не були взяті до уваги судом першої інстанції. 
Проаналізувавши встановлені обставини справи та наведені норми права, апеляційний суд дійшов висновків про відсутність допустимих доказів вчинення  ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Коломийського міськрайонного суду від 26 березня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - скасувати.
Провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя                                                                        Ф.С. Шигірт