ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

21 травня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 178/2863/23	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Бишевської Н.А. (доповідач),
                               суддів:  Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,     
розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпро 
апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції
на рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2023 року
у справі № 178/2863/23
за позовом ОСОБА_1 
до Департаменту патрульної поліції,  інспектора 1 роти 3 батальйону управління національної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Борівського Дмитра Геннадійовича
про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції,  інспектора 1 роти 3 батальйону управління національної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Борівського Дмитра Геннадійовича, у якому з урахуванням уточненої позовної заяви просила:
- скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії ЕАТ №8001359 від 23.10.2023, якою позивачку   визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень;
- провадження у справі про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП закрити.
Рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2023 року у справі №178/2863/23 адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції,  інспектора 1 роти 3 батальйону управління національної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Борівського Дмитра Геннадійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення – задоволено. 
Судом зазначено, що відповідачем достовірних та безперечних доказів незаконних дій з боку позивачки стосовно обґрунтування винесеної постанови, щодо накладення адміністративного стягнення відносно позивачки, суду не надано. Крім того, згідно постанови про накладення адміністративного стягнення не вбачається зазначення місця скоєння адміністративного правопорушення, а також особу водія. Зазначено лише особу щодо якої розглядалась справа про адміністративне правопорушення.
Не погодившись з рішенням суду, Департамент патрульної поліції подав апеляційну скаргу, згідно якої скаржник просить скасувати рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2023 року у справі № 178/2863/23, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. 
Скаржник вказує, що до матеріалів справи надано відеозапис, на якому вбачається спілкування поліцейського з позивачкою, а остання не заперечує вчинення порушення. Вважає, що це свідчить про наявність у діях позивачки складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстави для задоволення апеляційної скарги, та зазначає:
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, 23 жовтня 2023 року інспектором 1 роти 3 батальйону управління національної поліції в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Борівським Д.Г. винесено постанову серії ЕАТ № 8001359, якою притягнуто позивачку до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.
Вважаючи, що постанова серії ЕАТ № 8001359 підлягає скасуванню, позивачка звернулась до суду за захистом своїх прав.
Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.
Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Приписами ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) визначено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Частиною другою ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Слід зазначити, що відповідно до 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Принцип презумпції невинуватості передбачає, що всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти, встановлені судом, у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Апеляційним судом досліджено, що матеріали справи не містять відеозапису, який би підтвердив порушення позивачкою Правил дорожнього руху.
Разом з тим, колегією суддів встановлено, що відповідачі, як суб`єкти владних повноважень, не подали й інших доказів як суду першої інстанції, так і на час апеляційного розгляду справи, щодо недотримання позивачкою Правил дорожнього руху.
Натомість, саме на суб`єктів владних повноважень покладено обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності.
Відтак, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що факт вчинення позивачкою правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, є недоведеним, а отже спірна постанова підлягає скасуванню. 
Доводи апеляційної скарги про наявність у діях позивачки складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, свого підтвердження не знайшли.
Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Підсумовуючи, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права. 
Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції  - залишити без задоволення.
Рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2023 року у справі № 178/2863/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені ст.ст.328,329 КАС України. 
   
Головуючий - суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      Я.В. Семененко