Справа № 344/2258/24 
Провадження № 33/4808/435/24 
Категорія ст. 126 ч. 3 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Зеленко О. В. 
Суддя-доповідач Гриновецький Б.М. 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2024 року          м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Гриновецький Б.М. з участю апелянта ОСОБА_1 , розглянувши в справу за його апеляційною скаргою на постанову Івано-Франківського міського суду від 26 лютого 2024 року 
                в с т а н о в и в :
Цією постановою                 ОСОБА_1 , 
                                        ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч. 3 КУпАП з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 (три) місяці. 
ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що 31.01.2024 о 21 год 44 хв у м. Івано-Франківськ по вул. Івасюка, 25 керував автомобілем «Renault Master» НОМЕР_1 , будучи особою, відносно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами постановою Великобезенянського відділу ДВС в Ужгородському району Закарпатської області серії ВП №70147146 від 13.02.2023.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що рішення суду є незаконним і необґрунтованим та прийнятим з порушенням норм процесуального та матеріального права. Вважає, що було порушено право на захист, оскільки порушено національні та міжнародні стандарти розгляду справи, практику ЄСПЛ щодо загальних гарантій особи. Повідомляє, що докази, які містяться в матеріалах справи не можуть братися судом до уваги, оскільки вони не відображені в протоколі. Ставить під сумнів відеозапис події, як доказ його вини, оскільки на ньому не відображено факт керування транспортним засобом, руху автомобіля та його зупинки. Тому доказів на підтвердження його вини в матеріалах справи немає. Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, оскільки перебував на лікуванні, постанову суду скасувати та провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Клопотання ОСОБА_1 про поновлення апеляційного строку слід задовольнити для забезпечення його доступу до правосуддя, оскільки причини його пропуску є поважними. Ним пропущено незначний термін, під час апеляційного строку він перебував на лікуванні в медзакладі, він немає правових знань, потратив час на пошук і консультацію адвоката, що в сукупності перешкодило вчасно подати апеляційну скаргу.
З`ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення апелянта про підтримання апеляції, проаналізувавши апеляційні доводи та матеріали справи, апеляційний суд прийшов до переконання про задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.
Згідно ст.ст. 7, 280, 283 КУпАП постанова суду в справі про адміністративне правопорушення повинна бути законною й обґрунтованою. Постанова суду щодо ОСОБА_1 цим нормам закону не відповідає, тому підлягає скасуванню через істотні процесуальні порушення.
В діях ОСОБА_1 є ознаки пред`явленого йому правопорушення, але його вину не підтверджено у встановленому законом порядку поза розумним сумнівом.
Судом першої інстанції не враховано вимоги практики ЄСПЛ про те, що особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства. Ця справа належить до такої категорії проваджень.
При цьому судом не взято до уваги, що згідно конституційних й конвенційних принципів верховенства права, законності й змагальності сторін - людина, її права та свободи є найвищими цінностями і визначають зміст і спрямованість діяльності держави, суди зобов`язані неупереджено і неухильно додержуватись вимог Конституції України та чинних законів і міжнародних договорів.
Суд при розгляді справи, в порушення вимог ЗУ «Про поліцію», «Про дорожній рух» та ПДР України не перевірив правомірність й достовірність причин зупинки водія ОСОБА_1 . Як ствердив апелянт номер на автомобілі освічувався нормально. Вказане порушення ПДР на відеозаписі події не зафіксовано. За таких обставин слід визнати неправомірною зупинку автомобіля ОСОБА_1 , що в силу правового принципу дає підставу визнати всі здобуті дані у цій справі недопустимими доказами.
До істотного порушення права ОСОБА_1 на захист слід віднести те, що йому було вручено неякісну копію протоколу, яка не піддається безперешкодному читанню. Цю обставину слід вважати порушенням ст. 254 КУпАП, тобто ОСОБА_1 належно не пред`явлено адміністративне обвинувачення.
Апеляційним судом встановлено, що працівниками поліції при складанні протоколу було істотно порушено право ОСОБА_1 на захист. Як слідує з матеріалів справи та відеозапису події, ОСОБА_1 на початку процедури оформлення протоколу не було роз`яснено і реально не забезпечено його право на правову допомогу адвоката, що передбачено ст. 59 Конституції України. На це порушення не звернув увагу суд першої інстанції. Вказане порушення є істотним процесуальним порушенням права ОСОБА_1 на захист, оскільки за принципом «плодів отруйного дерева» всі здобуті поліцейськими дані є недопустимими доказами. Таке порушення є безумовною підставою для скасування постанови суду і закриття справи.
За наведених порушень справа щодо ОСОБА_1 підлягала б закриттю за недоведеністю його вини, однак чинний КУпАП не передбачає такої підстави. Тому враховуючи загальні принципи правосуддя та практику ЄСПЛ справу щодо ОСОБА_1 слід закрити за відсутністю в його діях складу вказаного правопорушення.
Таким чином апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду - скасуванню із закриттям справи на підставі ст. 247 п.1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 ч. 3 КУпАП.
Інші апеляційні доводи не дають правових підстав для скасування постанови суду через їх необґрунтованість та їх спростування судом першої інстанції. Тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.

К е р у ю ч и с ь ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
п о с т а н о в и в :
Поновити апелянту пропущений апеляційний строк.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, постанову Івано-Франківського міського суду від 26.02.2024 року щодо нього скасувати, провадження у справі закрити на підставі ст. 247 п. 1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 ч. 3 КУпАП.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя:                                                                         Б.М. Гриновецький