ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

16 квітня 2024 року	  м. Одеса	Справа № 916/5209/23	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючої судді: Принцевської Н.М.;
суддів: Колоколова С.І., Савицького Я.Ф.;
(Південно-західний апеляційний господарський суд, м.Одеса, проспект Шевченка, 29)

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного підприємства "Екофреш"
на ухвалу Господарського суду Одеської області від 04.03.2024 (про повернення зустрічної позовної заяви)
по справі №916/5209/23
за позовом Приватного акціонерного товариства    "Іллічівськзовніштранс"
до Приватного підприємства "Екофреш"
про стягнення 626 332,22 грн,
(суддя першої інстанції: Мостепаненко Ю.І., дата та місце прийняття ухвали: 04.03.2024, Господарський суд Одеської області, м.Одеса, проспект Шевченка, 29)

                                                            ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.03.2024 по справі №916/5209/23 у задоволенні клопотання про визнання поважними причини пропущення строку Приватного підприємства “Екофреш” на подання зустрічної позовної заяви, про що зазначено в п. 1 прохальної частини зустрічного позову – відмовлено; зустрічну позовну заяву Приватного підприємства “Екофреш” (вх.№764/24 від 27.02.2024) до Приватного акціонерного товариства “Іллічівськзовніштранс” про визнання частково недійсним договору по справі №916/5209/23 - повернуто заявнику.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ПП "Екофреш" звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Одеської області від 04.03.2024 у справі №916/5209/23 скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Апелянт вважає, що суд неправильно встановив фактичні обставини справи та порушив норми чинного матеріального та процесуального права.
Апелянт зазначає, що ухвалою Господарського суду Одеської області від 02.02.2024 було поновлено строк на подання зустрічної позовної заяви, а також було залишено її без руху та надано Позивачу за зустрічним позовом 10-ти денний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення недоліків зустрічної позовної заяви, шляхом надання до суду доказів сплати судового збору у розмірі 3028 грн. 
Заявник апеляційної скарги зазначає, що на виконання ухвали про залишення зустрічного позову без руху у встановлений судом строк 12.02.2024 представником ПП “Екофреш” – адвокатом Гамеєм В.В., було сплачено судовий збір у необхідному розмірі та в той же день засобами поштового зв`язку було надіслано заяву про усунення недоліків разом із копією платіжної інструкції. Проте, не дивлячись на те, що визначені судом недоліки попередньої зустрічної позовної заяви були усунені позивачем за зустрічним позовом у встановлений строк, ухвалою суду від 19.02.2024 у справі № 916/5209/23 було безпідставно повернуто попередню зустрічну позовну заяву у зв`язку з тим, що десятиденний строк на усунення недоліків позовної заяви, наданий позивачу ухвалою суду від 02.02.2024, сплинув 15.02.2024, а доказів усунення ПП “Екофреш” недоліків зустрічної позовної заяви по справі № 916/5209/23 у встановлений судом строк нібито не надано.
ПП “Екофреш” зазначає, що звертаючись з повторною зустрічною позовною заявою, було заявлено клопотання про поновлення строку на пред`явлення цього зустрічного позову, з обґрунтуванням цього клопотання тим, що: - суд вже визнав поважними причини пропущення строку на пред`явлення першої зустрічної позовної заяви; суд очевидно помилково повернув першу зустрічну позовну заяву; повторну позовну заяву подано в розумні строки після повернення першої зустрічної позовної заяви. 
Разом із тим, ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.03.2024р. у справі №916/5209/23 повторну зустрічну позовну заяву ПП “Екофреш” до ПАТ “Іллічівськзовніштранс” було повернуто позивачеві.
Відтак, при вирішенні питання про прийняття повторної зустрічної позовної заяви, заявник апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції проявив надмірний формалізм під час прийняття рішення щодо повернення повторної зустрічної позовної заяви, адже ст. 165 Господарського процесуального кодексу України не встановлює обмеження строку на подання відзиву у п`ятнадцять діб, а встановлює мінімально допустимий п`ятнадцятиденний строк на подання відзиву, який може продовжений з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, яка відповідає завданню господарського судочинства.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 04.03.2024 по справі №916/5209/23 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства "ЕКОФРЕШ" на ухвалу Господарського суду Одеської області від 04.03.2024 по справі №916/5209/23, встановлено учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та інших заяв та клопотань протягом 10 днів з дня вручення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі, вирішено розглянути апеляційну скаргу Приватного підприємства     "Екофреш" на ухвалу Господарського суду Одеської області від 04.03.2024 по справі №916/5209/23 у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження. 
Позивач не скористався своїм правом та не надав Південно-західному апеляційному господарському суду відзив на апеляційну скаргу, що не перешкоджає її розгляду  відповідно до приписів Господарського процесуального кодексу України.
За нормами ч.1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.  
Відповідно до вимог ч.1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 4 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. 
Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши застосування судом першої інстанції норм процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали суду, встановила наступне.
29.11.2023 Приватне акціонерне товариство “Іллічівськзовніштранс” звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Приватного підприємства “Екофреш”, в якій просило суд стягнути з відповідача 631 335,90 грн. – заборгованості, у тому числі: 386  179,80 грн. – основної заборгованості, 225 115,16 грн. – пені, 13 873,40 грн. – інфляційних витрат та 6     167,54 грн. – 3% річних,         а також витрат по сплаті судового збору.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов укладеного між сторонами Договору транспортного експедирування №21-224 від 05.10.2021 в частині повної та своєчасної оплати за отримані послуги.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.12.2023 прийнято до розгляду позовну заяву Приватного акціонерного товариства “Іллічівськзовніштранс” до Приватного підприємства “Екофреш” про стягнення 626 332,22 грн. та відкрито провадження у справі №916/5209/23 за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання на 17.01.2024.
Судове засідання, призначене на 17.01.2024, не відбулось, у зв`язку з оголошенням системою цивільної оборони у м. Одесі та Одеській області повітряної тривоги.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 17.01.2024 судом призначено підготовче засідання у справі №916/5209/23 на 07.02.2024.
29.01.2024 року до Господарського суду Одеської області від Приватного підприємства “Екофреш” по справі № 916/5209/23 надійшла зустрічна позовна заява (вх.№363/24) до Приватного акціонерного товариства “Іллічівськзовніштранс” про визнання частково недійсним договору, згідно якої відповідач просив суд: визнати поважними причини пропущення строку ПП “Екофреш” на подання зустрічної позовної заяви, поновити цей строк та прийняти зустрічний позов до спільного розгляду з первісною позовною заявою; постановити ухвалу про відстрочення сплати судового збору за зустрічний позов до моменту прийняття рішення у справі; визнати недійсним п. 4.2. Договору транспортного експедирування №21- 224 від 05.10.2021; судові витрати, пов`язані з розглядом цієї справи, покласти на відповідача за зустрічним позовом.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 02.02.2024 визнано поважними причини пропуску строку ПП “Екофреш” на подання зустрічної позовної заяви по справі № 916/5209/23 та поновлено цей строк; відмовлено ПП “Екофреш” у задоволенні клопотання, яке викладене у зустрічній позовній заяві, про відстрочення сплати судового збору до моменту прийняття рішення по справі № 916/5209/23; зустрічну позовну заяву ПП “Екофреш” по справі № 916/5209/23 залишено без руху та встановлено позивачу строк протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення недоліків позовної заяви.
Судове засідання, призначене на 07.02.2024 не відбулось, у зв`язку з оголошенням системою цивільної оборони у м. Одесі та Одеській області повітряної тривоги.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 07.02.2024 строк підготовчого провадження у справі №916/5209/23 продовжено на 30 днів та призначено підготовче засідання у справі №916/5209/23 на 21.02.2024.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 19.02.2024 зустрічну позовну заяву Приватного підприємства “Екофреш” (вх.№363/24 від 29.01.2024) по справі № 916/5209/23 та додані до неї документи повернуто без розгляду, оскільки ПП “Екофреш” не було усунуто недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.
Судове засідання, призначене на 21.02.2024 не відбулось, у зв`язку з оголошенням системою цивільної оборони у м. Одесі та Одеській області повітряної тривоги.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 21.02.2024 призначено підготовче засідання у справі №916/5209/23 на 28.02.2024.
27.02.2024 року до господарського суду Одеської області від ПП “Екофреш” по справі № 916/5209/23 надійшла зустрічна позовна заява (вх. №782/24) до ПрАТ “Іллічівськзовніштранс” про визнання частково недійсним договору, згідно якої відповідач просить суд:
- визнати поважними причини пропущення строку ПП “Екофреш” на подання зустрічної позовної заяви, поновити цей строк та прийняти зустрічний позов до спільного розгляду з первісною позовною заявою;
- визнати недійсним п. 4.2. Договору транспортного експедирування №21- 224 від 05.10.2021;
- судові витрати, пов`язані з розглядом цієї справи, покласти на Відповідача за зустрічним позовом.
Зустрічний позов обґрунтовано тим, що розміри пені (0,1 % та 0,3 %) за кожен день прострочення, встановлені п. 4.2. Договору, не відповідають вимогам закону, оскільки значно перевищують максимальний допустимий розмір пені, який не може бути гранично більшим за встановлену подвійну облікову ставку НБУ у розмірі 0,046575 %.
В обґрунтування підстав для поновлення строку подання зустрічної позовної заяви ПП “Екофреш” зазначає, що рішення суду щодо повернення попередньої зустрічної позовної заяви є помилковим, оскільки з боку ПП “Екофреш” недоліки зустрічного позову було усунуто.
Як зазначалося раніше, ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.03.2024 по справі №916/5209/23 у задоволенні клопотання про визнання поважними причини пропущення строку Приватного підприємства “Екофреш” на подання зустрічної позовної заяви, про що зазначено в п. 1 прохальної частини зустрічного позову, – відмовлено; зустрічну позовну заяву Приватного підприємства “Екофреш”(вх.№764/24 від 27.02.2024) до Приватного акціонерного товариства “Іллічівськзовніштранс” про визнання частково недійсним договору по справі №916/5209/23 - повернуто заявнику.
Місцевий господарський суд в оскаржуваній ухвалі дійшов висновку 08.01.2024 (з урахуванням вихідних днів) сплинув строк, встановлений ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.12.2023 року по справі № 916/5209/23 на подання відзиву та, відповідно, цієї ж дати сплинув, визначений ч. 1 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України, строк на подання зустрічного позову.
Зустрічний позов (вх. №782/24) від Приватного підприємства “Екофреш” по справі № 916/5209/23 надійшов до Господарського суду Одеської області через систему «Електронний суд» 27.02.2024, тобто з пропуском строку на звернення із зустрічним позовом, що за приписами ч. 6 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України має наслідком повернення її заявнику ухвалою суду.
Суд зазначив, що відсутні підстави вважати, що обставини пропуску строку для звернення з зустрічним позовом (вх. № 782/24) по справі № 916/5209/23, на які посилається ПП “Екофреш”, не є об`єктивно непереборними, тобто такими, що не залежать від волевиявлення особи, а навпаки, заявлені відповідачем обставини мають виключно суб`єктивний характер та напряму залежали від волевиявлення ПП “Екофреш”, тому підстав для поновлення ПП “Екофреш” строку для звернення з зустрічним позовом по справі   №916/5209/23 суд не вбачає.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що зустрічний позов ПП “Екофреш” (вх.№782/24 від 27.02.2024) до ПрАТ “Іллічівськзовніштранс” про визнання частково недійсним договору подано з порушенням строку встановленого ч. 1 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України, тому, на підставі ч. 6 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України повертається заявнику.
Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції про повернення зустрічної позовної заяви ПП “Екофреш”, з огляду на наступне.
Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України передбачені права та обов`язки учасників справи.
Так, учасники справи мають право ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб (п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України).
В силу приписів п. 6 ч. 2 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.
Крім прав та обов`язків, визначених у ст. 42 Господарського процесуального кодексу України, відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом (п. 3 ч.1 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до ч. 1 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.
Згідно ч. 8 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Отже, виходячи із правового аналізу вищенаведених норм, слід констатувати, що право відповідача подати до позивача зустрічний позов для його спільного розгляду з первісним позовом не є абсолютним. Зазначене право може бути реалізовано за умови дотримання загальних правил подання позовів, а також правил пред`явлення зустрічних позовів, встановлених процесуальним законодавством.
Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом (ст. 113 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до ст. 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Стаття 116 Господарського процесуального кодексу України визначає початок і закінчення процесуальних строків. Так, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Строк, обчислюваний роками, закінчується у відповідні місяць і число останнього року строку. Строк, обчислюваний місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця строку. Якщо закінчення строку, обчислюваного місяцями, припадає на такий місяць, що відповідного числа не має, строк закінчується в останній день цього місяця. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Перебіг строку, закінчення якого пов`язане з подією, яка повинна неминуче настати, закінчується наступного дня після настання події. Останній день строку триває до 24 години, але коли в цей строк слід було вчинити процесуальну дію тільки в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.
Отже, нормами процесуального закону чітко визначено строки вчинення процесуальних дій, порядок обчислення, початок відліку та їх закінчення. Процесуальні строки є обов`язковими як для суду, так і учасників судового процесу, оскільки визначають, зокрема, час протягом якого має бути вчинено процесуальну дію.
У відповідності до ч. 1 ст.  119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Статтею  119 Господарського процесуального кодексу України не передбачено конкретного переліку обставин, що відносяться до поважних і можуть бути підставою для поновлення пропущеного процесуального строку.
У кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку, встановити чи є такий строк значним та чи поновлення такого строку не буде втручанням у принцип юридичної визначеності з врахуванням балансу суспільного та приватного інтересу.
Питання про  поважність  причин пропуску процесуального строку в розумінні статті 86 Господарського процесуального кодексу України вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Таким чином, із правового контексту наведених норм вбачається, що вчинення стороною процесуальних дій поза межами встановленого законом чи судом строку можливе лише у випадку подання відповідного клопотання про поновлення пропущеного строку з обґрунтуванням поважності причин його пропуску.
При цьому, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення учасника процесу та пов`язані з істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення заявником по справі процесуальних дій. Тобто, можливість відновлення процесуального строку пов`язується з обов`язковою наявністю поважної причини (чи причин) пропуску відповідного строку. Заявник повинен обґрунтувати  поважність  причини (причин) пропуску строку, в разі необхідності - з поданням відповідних доказів.
Оцінюючи доводи та посилання ПП "Екофреш" на обставини, якими відповідач обумовлює поважність пропуску строку на звернення до суду із зустрічним позовом, судова колегія приймає до уваги, що за приписами ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин судом мають враховуватись висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Крім того, згідно ч. 5, 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Так, Верховний суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у Постанові від 06.07.2023 року по справі № 910/15120/20, вказав наступне:
- відновлення пропущеного процесуального строку є правом господарського суду, яким суд користується, виходячи із поважності причин пропуску строку скаржником, і лише сам факт подання клопотання про поновлення строку не кореспондується з автоматичним обов`язком суду відновити цей строк. За сталою практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, сформованою в рішеннях «Стаббінгс на інші проти Сполученого Королівства», «Девеер проти Бельгії»,  право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.
- право особи на справедливий і публічний розгляд її справи упродовж розумного строку  кореспондується із обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).
- при цьому, у силу принципу диспозитивності  на особу, що не вчинила вчасно відповідні процесуальні дії покладається ризик несприятливих наслідків такої бездіяльності. Юридична особа зобов`язана забезпечувати своєчасне отримання кореспонденції за адресою свого місцезнаходження, а наявність поважних підстав для невчинення відповідних дій має доводитись учасником в загальному порядку. Створення при цьому судом штучних умов, які б надавали одній зі сторін спору більш сприятливі умови для реалізації її процесуальних прав, виходить за межі повноважень суду, передбачених законодавством, та є порушенням статей 6, 19 Конституції України та принципу змагальності сторін (статті 13 ГПК України).
Також, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду при розгляді     справи     № 360/4485/19         (постанова від 23 грудня 2020 року) зазначив, що поважними причинами пропуску строку визнаються лише ті обставини,  які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами. Правова позиція аналогічного змісту наведена у постанові Верховного Суду від 22.06.2021 у справі     №120/5780/20-а     та у Постанові Верховного Суду від 02.12.2021 у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в рамках справи     № 640/20314/20.
Судова колегія Південно-західного апеляційного господарського суду звертає увагу, що як доводи ПП “Екофреш” про поновлення строку на звернення із зустрічним позовом (вх. №782/24), так і доводи апеляційної скарги зводяться до того, що Господарським судом Одеської області було помилково постановлено ухвалу від 19.02.2024 по справі №916/5209/23 про повернення без розгляду зустрічної позовної заяви ПП “Екофреш” (вх.№363/24 від 29.01.2024) та доданих до неї документів. 
При цьому, ПП “Екофреш” зазначає, що визначені судом недоліки попередньої зустрічної позовної заяви в ухвалі від 02.02.2024 у справі № 916/5209/23 усунуто ПП “Екофреш” у встановлений судом строк, проте, ухвалою суду від 19.02.2024 повернуто попередню зустрічну позовну заяву у зв`язку з тим, що десятиденний строк на усунення недоліків позовної заяви сплинув.
Як вбачається з матеріалів справи, 29.01.2024 до господарського суду Одеської області від ПП  “Екофреш”  надійшла зустрічна позовна заява до ПрАТ “Іллічівськзовніштранс” про визнання частково недійсним договору. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 02.02.2024 було поновлено строк на подання такої заяви. Цією ж ухвалою суду зустрічну позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу за зустрічним позовом 10-ти денний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків зустрічної позовної заяви, шляхом надання до суду доказів сплати судового збору.
ПП  “Екофреш” зазначає, що на виконання зазначеної вище ухвали, 12.02.2024 року представником ПП  “Екофреш”  – адвокатом Гамеєм В.В. було сплачено судовий збір у необхідному розмірі та в той же день засобами поштового зв`язку надіслано заяву про усунення недоліків разом із копією платіжної інструкції, в подальшому ця заява повернута з поштового відділення без вручення. Саме тому, ПП  “Екофреш”,  вважає, що визначені судом недоліки попередньої зустрічної позовної заяви були усунені позивачем за зустрічним позовом у встановлений строк.
Судова колегія Південно-західного апеляційного господарського суду зазначає, що доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди з ухвалою місцевого господарського суду від 19.02.2024, оскільки, на переконання відповідача, було сплачено судовий збір у встановленому розмірі та у встановлений строк, однак судом повернуто зустрічну позовну заяву без розгляду.
Разом з тим, суд апеляційної інстанції вказує, що ухвала Господарського суду Одеської області від 19.02.2024 по справі № 916/5209/23 не була оскаржена до Південно-західного апеляційного господарського суду та набрала законної сили 19.02.2024. Відповідно, ПП “Екофреш”, вважаючи, що вказана ухвала постановлена помилково є хибною і мало змогу оскаржити ухвалу до суду апеляційної інстанції.
Крім того, як вбачається з матеріалів оскарження, вказане платіжне доручення, згідно якого нібито було сплачено судовий збір за зустрічною позовною заявою, в призначенні платежу містить наступну інформацію: «судовий збір за зустрічний позов ПП “Екофреш”, справа №916/5668/23, Господарський суд Одеської області.»
Вищезазначене свідчить про здійснення помилки відповідачем при сплаті судового збору, що ускладнює зарахування судового збору на відповідні рахунки та віднесення вказаного платіжного доручення саме до справи №916/5209/23. 
Також з наданих до апеляційної скарги квитанції про відправлення від 12.02.2024 неможливо встановити, які саме документи були відправлені на адресу Господарського суду Одеської області. При цьому, варто зазначити, що згідно наявних матеріалів оскарження частину процесуальних документів по справі відповідачем направлено через підсистему «Електронний суд», а заяву про усунення недоліків від 12.02.2024, як зазначає відповідач, відправлено в межах встановленого строку судом, поштою.
Апеляційний суд вважає за необхідне також звернути увагу, що закон встановлює рівні можливості для сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки. Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми процесуальними правами, в тому числі подавати докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються.
Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій. Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку.
Вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, який за заявою сторони, прокурора чи зі своєї ініціативи може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених положеннями Господарського процесуального кодексу України. Отже, вирішуючи це питання, суд з урахуванням конкретних обставин справи має оцінити на предмет поважності причини пропуску встановленого законом процесуального строку, і залежно від встановленого - вирішити питання про поновлення або відмову у поновленні цього строку (наведену правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 09.10.2019 у справі № 910/22695/13).
З огляду на вищевикладене, а також враховуючи обставини даної справи, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду, що обставини пропуску строку для звернення з зустрічним позовом (вх. № 782/24) по справі № 916/5209/23, на які посилається ПП “Екофреш”, не є об`єктивно непереборними, тобто такими, що не залежать від волевиявлення особи, навпаки, заявлені відповідачем обставини мають виключно суб`єктивний характер та напряму залежали від волевиявлення ПП “Екофреш”, тому підстави для поновлення ПП “Екофреш” строку для звернення з зустрічним позовом по справі № 916/5209/23 відсутні.
Таким чином, зустрічний позов (вх. №782/24) від Приватного підприємства “Екофреш” по справі № 916/5209/23, який надійшов до господарського суду Одеської області через систему «Електронний суд» 27.02.2024 року, подано з пропуском строку на звернення із зустрічним позовом, що за приписами ч. 6 ст. 180 ГПК України має наслідком повернення її заявнику ухвалою суду.
Окрім того, колегія суддів звертає увагу апелянта на те, що повернення судом  зустрічної позовної заяви  не позбавляє особу права звернутися до господарського суду за захистом порушеного права із позовом в загальному порядку, що спростовує твердження апелянта про порушення його права на доступ до правосуддя.
Враховуючи наведені положення законодавства та обставини, встановлені апеляційним судом, колегія суддів вважає оскаржувану ухвалу такою, що постановлена із дотриманням норм процесуального права, тому підстав для її скасування немає.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу Приватного підприємства "Екофреш" на ухвалу Господарського суду Одеської області від 04.03.2024 (про повернення зустрічної позовної заяви) по справі №916/5209/23 слід залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Одеської області від 04.03.2024 по справі №916/5209/23 - без змін.
Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на заявника апеляційної скарги.
Керуючись статтями 129,  255,  269,  270,  275,  276,  281-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Екофреш" на ухвалу Господарського суду Одеської області від 04.03.2024 (про повернення зустрічної позовної заяви) по справі №916/5209/23 залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Одеської області від 04.03.2024 по справі №916/5209/23  – залишити без змін.
Матеріали оскарження ухвали по справі №916/5209/23 повернути до Господарського суду Одеської області.
          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ст. ст. 287, 288 ГПК України.

Головуючий суддя:                                                    Н.М. Принцевська                 

Судді:                                                                                     Я.Ф. Савицький 
                                                                                                       
                                                                                            С.І. Колоколов