КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
17 травня 2024 року місто Київ
Справа № 361/7166/23
Апеляційне провадження № 33/824/1885/2024
Київський апеляційний суд у складі судді Желепи О. В. розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Мєшальнікова Олександра Володимировича на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 лютого 2024 року 
у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , заст. 124 Кодексу України 
ВСТАНОВИВ
 
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №024773 від 30.07.2023 р.: водій ОСОБА_2 , 30 липня 2023 року о 18 год 05 хв в Київській області, с. Велика Димерка дорога М01 (Київ-Чернігів) 42 км, керуючи автомобілем Honda Accord, д.н.з. НОМЕР_1 не врахувала дорожньої обстановки, не вибрала безпечної швидкості руху, не впоралась з керуванням, внаслідок чого спочатку виїхала на напрямний острівець (1.16.1), що розділяв транспортні потоки протилежних напрямків, а в подальшому при перестроюванні не надала перевагу в русі автомобілю BMW 3201 д.н.з. НОМЕР_2 , що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку ОСОБА_2 мала намір перестроїтись, та скоїла зіткнення з вказаним т/з. При ДТП обидва т/з отримали механічні пошкодження. 
Вищевказаними діями ОСОБА_2 порушила п. 12.1, 10.3, 1.5, 2.3б Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.
 
Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 лютого 2024 року провадження у адміністративній справі про притягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.
 
Не погоджуючись з такою постановою, захисник ОСОБА_1 адвокат Мєшальніков О. В. 09 березня 2024 року направив  через Броварський міськрайонний суд Київської області апеляційну скаргу, в якій просить постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 лютого 2024 року скасувати, визнати ОСОБА_2 , винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що постанова є незаконною, а висновки суду не відповідають вимогам закону та є помилковими.
Вказує, що суд за відсутності належних та допустимих доказів дійшов висновку, що водій ОСОБА_1 рухався спочатку по додатковій смузі для розгону, в подальшому здійснив маневр перестроювання в крайню ліву смугу зі швидкістю близько 40 км/год, та що відстань між автомобілями була близько 50 м.
Зазначає, що водій ОСОБА_2 самостійно обрала спосіб уникнення зіткнення, як маневр ліворуч, а не праворуч на вільну смугу для руху. Вказує, що при складанні висновку експертом не було враховано такі обставини.
Посилається на те, що на наявному в матеріалах справи відео з місця події видно на асфальті ушкодження (полоса від «ричагу» рульового механізму автомобіля BMW) і це ушкодження знаходиться посередині смуги руху, тобто автомобіль ВМW їхав по своїй смузі. При цьому, лівіше було ще достатньо місця для проїзду автомобіля Honda, натомість автомобіль Honda не впорався з керуванням та різко здійснив маневр праворуч та здійснив зіткнення з автомобілем ВМW.
 
11 квітня 2024 року захисник ОСОБА_1 адвокат Мєшальніков О. В. подав безпосередньо до Київського апеляційного суду доповнення до апеляційної скарги, а також висновок автотехнічної експертизи №СЕ-19/111-24/20662-ІТ від 08 квітня 2024 року, відповідно до якого ОСОБА_1 не мав змоги запобігти ДТП, а дії ОСОБА_2 не відповідають вимогам п. 12.1 ПДР України.
У доповненнях вказує, що наданий ОСОБА_2 висновок не відповідає дійсним обставинам справи, висновок є необ`єктивним, а вихідні дані надані експерту є хибними.
 
16 травня 2024 року  адвокат Мєшальніков О. В. подав безпосередньо до Київського апеляційного суду пояснення до апеляційної скарги, до яких долучено висновок експерта № СЕ-19/111-24/26669-ФП від 10.05.2024 за результатами проведення судової фототехнічної експертизи.
 
У судовому засіданні ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги підтримав, просив задовольнити апеляційну скаргу. Вказував, що виїжджав із заправки, коли достатньо розігнався почав перелаштовуватись в лівий ряд. Коли ОСОБА_2 здійснила маневр, його автомобіль повністю був у лівій полосі і тому він вважає, що саме ОСОБА_2 перелаштовуючись в й1ого полосу мала пропустити його, але не впоралась з керуванням.
 
Захисник Зайцева Д. В. у судовому засіданні просив задовольнити апеляційну скаргу, врахувати надані додаткові та письмові пояснення, скасувати постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 лютого 2024 року та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП
 
ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечувала щодо задоволення апеляційної скарги, просила залишити постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 лютого 2024 року без змін.
Звертала увагу суду, що позиція ОСОБА_1 постійно змінюється, у минулому засіданні ОСОБА_1 заперечував, що це він на відео, а також ОСОБА_1 вказував, що він не виїжджав із заводу «Кока-Коли», у цьому ж судовому засіданні ОСОБА_1 вже визнає даний факт. 
 
У судовому засіданні захисник ОСОБА_2 адвокат Столяр О. А. вказував, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 лютого 2024 року.
 
Враховуючи положення ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
 
Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку,  що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
 
Згідно з ч. 1 ст.7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Згідно з положеннями ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).
Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
 
Вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримано у повному обсязі і висновок суду про відсутність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, наведених у протоколі, підтверджується зібраними по справі доказами. Висновки, які викладені в постанові суду, відповідають матеріалам справи і фактичним обставинам події. При винесені постанови суддею було вжито заходів для всебічного, повного та об`єктивного дослідження матеріалів справи.
 
Місцевим судом досліджено схему місця ДТП від 30.07.2023 та уточнену схему місця ДПТ від 30.07.2023 та встановлено, що автомобіль Honda рухався по автодорозі М-01 в напрямку м. Чернігів в крайній лівій смузі руху зі швидкістю 110 км/год. В крайній правій смузі руху на рівні з автомобілем Honda рухався автомобіль Audi. Автомобіль BMW, рухаючись по другорядній дорозі в напрямку від заводу Кока-Кола, виїхав на автодорогу М-01 на додаткову смугу розгону і далі почав здійснювати маневр перестроювання на крайню праву смугу руху і далі на крайню ліву смугу руху зі швидкістю близько 40 км/год. В момент виїзду автомобіля BMW на крайню ліву смугу руху відстань від нього до автомобіля Honda, який рухався по крайній лівій смузі руху, становила близько 50 м. З метою уникнення зіткнення автомобіль Honda почав здійснювати одночасно гальмування та маневр зміщення ліворуч на розділювальну смугу. З метою уникнення зіткнення з дорожніми огорожами та мішками піску, які знаходились на розділювальній смузі, автомобіль Honda почав здійснювати маневр зміщення праворуч на крайню ліву смугу руху, де і відбувся первинний контакт між правою передньою стороною автомобіля Honda з лівою передньою стороною автомобіля BMW. Після зіткнення автомобіль BMW зупинився в межах крайньої лівої смуги руху, а автомобіль Honda, рухаючись в некерованому стані з відірваним переднім правим колесом, змістився праворуч і зупинився в межах додаткової смуги для розгону. На момент зіткнення між собою автомобілі Honda та BMW розташовувались вздовж осі проїзної частини автодороги М-01.
 
Закриваючи провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, суд першої інстанції керувався поясненнями учасників ДТП, показами свідків наданими в судовому засіданні, висновком експерта, а також матеріалами справи. 
Тому повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, оцінивши всі докази, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а також що ОСОБА_2 діяла в порушення вимог Правил дорожнього руху, а саме п.п. 12.1, 10.3, 1.5, 2.3б Правил дорожнього рух.
 
Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції оскільки такий висновок відповідає  наявним в матеріалах справи доказам та обставинам справи.
 
Статтею 124 КУпАП передбачено, що  адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Відповідно до п.п. 1.1 Розділу 1 Правил дорожнього руху, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Згідно ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Пункт 1.3. ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Відповідно до п. 1.4 ПДР України кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.
Пункт 1.9 ПДР України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Зі змісту підпункту «б» пункту 2.3 ПДР випливає, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, зокрема, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Відповідно до п. 1.5 ПДР України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.
Згідно п. 12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Відповідно до п. 10.3 ПДР України у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.
За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч.
 
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №024773 від 30.07.2023 р. вбачається, що водій ОСОБА_2 , 30 липня 2023 року о 18 год 05 хв в Київській області, с. Велика Димерка дорога М01 (Київ-Чернігів) 42 км, керуючи автомобілем Honda Accord, д.н.з. НОМЕР_1 не врахувала дорожньої обстановки, не вибрала безпечної швидкості руху, не впоралась з керуванням, внаслідок чого спочатку виїхала на напрямний острівець (1.16.1), що розділяв що розділяв транспортні потоки протилежних напрямків, а в подальшому при перестроюванні не надала перевагу в русі автомобілю BMW 3201 д.н.з. НОМЕР_2 , що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку ОСОБА_2 мала намір перестроїтись, та скоїла зіткнення з вказаним т/з. При ДТП обидва т/з отримали механічні пошкодження. 
 
Відповідно до первинних письмових пояснень водія ОСОБА_1 він керуючи т/з BMW 3201, д.н.з. НОМЕР_2 , рухаючись по Чернігівському шляху, зі сторони Скибина, не доїжджаючи Зазим`я, в районі заправки UPG та ОККО, рухався у крайньому лівому ряду. З заду по лівій від машини ОСОБА_1 стороні почала обходити Honda Accord, обігнавши автомобіль ОСОБА_1 , Honda Accord зіштовхнулась з авто ОСОБА_1 , вдаривши переднє ліве колесо і відірвавши бампер. Honda Accord намагалась обігнати автомобіль ОСОБА_1 по смузі, яка була на ремонті.
 
Відповідно до первинних письмових пояснень водія ОСОБА_2 , вона керуючи автомобілем Honda Accord д.н.з. НОМЕР_1  рухалась з м. Бровари по трасі Е95(М01) в сторону Зазим`я на швидкості 90-100 км/год, вона їхала в лівій смузі де перед нею вискочив автомобіль BMW на низькій швидкості без показника повороту, в екстремальній ситуації ОСОБА_2 взяла лівіше щоб не зачепити автомобіль BMW та уникнути зіткнення, але коли повертала в безпечну смугу зацепила своїм правим колесом передню ліву частину BMW. Після зіткнення в екстремальному гальмуванні ОСОБА_2 зупинилась на обочині проїжджої частини, свої вини не визнає, оскільки максимально хотіла уникнути зіткнення.
Також вказала, що є свідки даної ДТП, які можуть надати покази.
 
Судом першої інстанції було допитано свідків даної дорожньо-транспортної пригоди, які вказували наступне.
Свідок ОСОБА_3 пояснив, що 30.07.2023 він керував автомобілем Audi, зі швидкістю 100 км/год, їхав в правому ряду, Honda Accord в лівому ряду. Коли т/з BMW виїхало на повороті поперек двох полос щоб перестроїтись, водій ОСОБА_3 почав тормозити. З метою уникнення зіткнення водій Honda Accord взяла правіше, але там був ремонт дороги. 
Свідок ОСОБА_4 пояснив суду, що 30.07.2023 їхав в автомобілі Audi, в правій полосі, трохи позаду т/з Honda Accord. З повороту від заводу Coca-Cola виїхав т/з BMW поперек дороги, лівіше. Вдарившись т/з BMW пішов в ліво, в авто щось відірвалось, а т/з Honda Accord пішла в право.
Свідок ОСОБА_5 пояснив, що він є братом ОСОБА_2 та 30.07.2023 перебував в автомобілі Honda Accord, яким керувала ОСОБА_2 на передньому пасажирському сидінні справа. Їхали в лівому ряду в с. Залісся, по дорозі їхав т/з Audi, з-під Audi виїхало авто, з метою уникнення зіткнення водій ОСОБА_2 маневрувала. В результаті ДТП т/з BMW було розбито.
Свідок ОСОБА_6 пояснив, що 30.07.2023 перебував в автомобілі Honda Accord, яким керувала ОСОБА_2 , сидів позаду за пасажирським сидінням. Вони їхали на день народження до батька свідка. Їхали в лівому ряду. З заводу Coca-Cola виїхав т/з BMW, підрізала т/з Audi та т/з Honda Accord. Момент зіткнення свідок відчув - різке зіткнення. Водій ОСОБА_2 їхала близько 110 км/год, т/з BMW їхав справа, а потім різко опинився перед автомобілем Honda Accord. Чи вмикав водій BMW сигнал повороту свідок не пам`ятає.
 
Під час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_2 надано до суду висновок експерта №042/24 за результатами проведення автотехнічного дослідження обставин та механізму ДТП від 28.02.2024.
На вирішення експерта було поставлено питання:
1. Як повинен був діяти у даній дорожній обстановці згідно з технічними вимогами Правил дорожнього руху водій автомобіля BMW 3201 держ. № НОМЕР_2 ОСОБА_1 ?
2. Чи відповідали дії водія автомобіля BMW 3201 держ. № НОМЕР_2 ОСОБА_1 технічним вимогам Правил дорожнього руху?
3. Як повинен був діяти у даній дорожній обстановці згідно з технічними вимогами Правил дорожнього руху водій автомобіля Honda Accord держ. № НОМЕР_3 ОСОБА_2 ?
4. Чи відповідали дії водія автомобіля Honda Accord держ. № НОМЕР_3 ОСОБА_2 технічним вимогам Правил дорожнього руху?
5. Дії кого з водіїв автомобілів BMW 3201 держ. № НОМЕР_2 ОСОБА_1 та/чи Honda Accord держ. № НОМЕР_4 ОСОБА_2 , які не відповідали технічним вимогам Правил дорожнього руху України, перебували в причинному зв?язку з виникненням даної ДТП?
Відповідно до висновку:
1. В даній дорожній обстановці водій автомобіля BMW 3201 держ. № НОМЕР_5 ОСОБА_1 повинен був діяти згідно з технічними вимогами п. 10.1. та п. 10.3. Правил дорожного руху.
2. Дії водія автомобіля BMW 3201 держ. № НОМЕР_2 ОСОБА_1 не відповідали технічним вимогам п. 10.1. та п. 10.3. Правил дорожнього руху.
3. В даній дорожній обстановці водій автомобіля Honda Accord держ. № НОМЕР_3 ОСОБА_2 повинен був діяти згідно з технічними вимогами п. 12.3. Правил дорожного руху.
4. В діях водія автомобіля Honda Accord держ. № НОМЕР_3 ОСОБА_2 не вбачається невідповідності технічним вимогам п. 12.3. та п. 12.1, 10.3, 1.5 та 2.36) Правил дорожнього руху оскільки водій знаходився в аварійній обстановці.
5. В причинному зв?язку з виникненням даної ДТП перебувають дії водія автомобіля BMW 3201 держ. № НОМЕР_5 ОСОБА_1 , які не відповідали технічним вимогам п. 10.1 та п. 10.3. Правил дорожнього руху України,
 
Вже під час апеляційного перегляду ОСОБА_1 надано апеляційному суду висновок експерта № СЕ-19/111-24/20662-ІТ від 08.04.2024 року за результатами  проведення інженерно-транспортної експертизи (Дослідження обставин і механізму ДТП).
На вирішення експерта було поставлено питання:
1. Чи мав водій транспортного засобу Honda д.н. НОМЕР_1 технічну можливість уникнути зіткнення з транспортним засобом BMW д.н. НОМЕР_2 ?
2. Чи вбачаються в діях водія транспортного засобу Honda д.н. НОМЕР_1 невідповідності вимогам ПДР, які перебувають у причинному зв?язку з ДТП?
3. Чи мав водій транспортного засобу BMW д.н. НОМЕР_2 технічну можливість уникнути зіткнення з транспортним засобом Honda д.н. НОМЕР_1 ?
4. Чи вбачаються в діях водія транспортного засобу ВМ д.н. НОМЕР_2 невідповідність вимогам ПДР, які перебувають у причинному зв`язку з ДТП?
Відповідно до висновку:
1. У дорожньо-транспортній ситуації, що досліджувалася, водій автомобіля Honda д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_2 мала технічну можливість запобігти зіткненню з автомобілем  BMW д.н. НОМЕР_2 шляхом виконання вимог пінкту 12.1 ПДР України.
2. У дорожньо-транспортній ситуації, що досліджувалася, в діях водія автомобіля Honda д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_2 експертом, з технічної точки зору, вбачаються невідповідності вимогам пункту 12.1 ПДР України, які перебувають у причинному зв`язку з виникненням дорожньої транспортної пригоди.
3. У дорожньо-транспортній ситуації, що досліджувалась, водій автомобіля BMW д.н. НОМЕР_2 ОСОБА_1 не мав технічної можливості запобігти зіткненню з автомобілем Honda д.н. НОМЕР_1 .
4. У дорожньо-транспортній ситуації, що досліджувалась, в діях водія автомобіля BMW д.н. НОМЕР_2 ОСОБА_1 експертом, з технічної точки зору, не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху та його дії не перебувають в причинному зв`язку з виникненням дорожньої транспортної пригоди.
 
Разом з тим наданий ОСОБА_1 висновок взагалі не враховує надані ОСОБА_2 письмові пояснення, що вбачається з переліку матеріалів наданих експерту, а також що вбачається з тексту самого висновку. Не враховано також і покази свідків, які підтверджували, що небезпеку для руху ОСОБА_2 здійснив водій ОСОБА_1 .
З урахуванням таких обставин апеляційний суд не приймає висновок № СЕ-19/111-24/20662-ІТ від 08.04.2024 року до уваги, оскільки експертом при його складанні не досліджені всі обставини та пояснення всіх учасників ДТП та свідків.
 
Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги, що висновок експерта № 042/24  від 28.02.2024 року є неналежним доказом, а також що експерт ставить пояснення ОСОБА_2 вище пояснень ОСОБА_1 , оскільки пояснення ОСОБА_1 лише сфотографовані, але не передруковані, а пояснення ОСОБА_2 надруковані у висновку. Такі доводи є безпідставними та необґрунтованими. 
На відміну від висновку № СЕ-19/111-24/20662-ІТ від 08.04.2024 року висновок №042/24 від 28.02.2024 року враховує пояснення всіх учасників ДТП.
 
Також висновок №042/24 від 28.02.2024 року узгоджується з показами свідків даної ДТП, а у апеляційного суд відсутні сумніви щодо достовірності наданих свідками пояснень. Належних та допустимих доказів щоб вказували, що висновок №042/24 від 28.02.2024 року є помилковим та наданий з порушеннями - апеляційному суду не надано.
Клопотань про призначення судом експертизи учасниками справи не заявлено.
 
Доводи апеляційної скарги про те, що місцевий суд безпідставно дійшов висновку, що BMW їхав по додатковій смузі розгону і почав здійснювати перелаштування на крайню ліву смугу із швидкістю близько 40 км/год та що при перелаштуванні відстань до автомобіля  Honda була близько 50 м, а також що свідки не мають спеціальних знань щоб самостійно визначати швидкість руху автомобіля BMW, є необґрунтованими та не приймаються судом до уваги.
ОСОБА_1 не надав жодного належного доказу, щоб спростувати такі обставини. Надавав суперечливі пояснення, щодо обставин ДТП, які відрізнялись в апеляційному суді від тих, що надавались в суді першої інстанції.
З урахуванням наявних в матеріалах справи доказів, апеляційний суд не вбачає підстав для визнання такого висновку суду помилковим.
 
Необґрунтованими є посилання на те, що ОСОБА_2 самостійно обрала такий спосіб уникнення зіткнення, як маневрування ліворуч на розподільну смугу, а не праворуч на попутну смугу, що не призвело б до зіткнення взагалі.
В даному випадку необхідність обрання способу уникнення зіткнення зумовлена саме поведінкою водія ОСОБА_1 , який порушив вимоги ПДР, дії якого і перебувають в причинно-наслідковому зв`язку з даним ДТП.
ОСОБА_2 в вину ставиться не обрання нею безпечної швидкості, разом з тим суд виходить з того, що ОСОБА_2 рухалась з дозволеною швидкістю на тій ділянці дороги, і якби не порушення з боку водія ОСОБА_1 , який перелаштовувався в крайню ліву смугу та створив небезпеку для руху автомобіля, яким керувала ОСОБА_2 , що було підтверджено показами водія автомобіля Ауді, який жодним чином не зацікавлений свідок - є учасником дорожнього руху та вочевидь бачив події ДТП, то водію ОСОБА_2 не потрібно було вживати будь-які маневри, з`їжджати зі своєї полоси, та потім різко повертатись через наявність перешкод. 
Неможливість уникнути ДТП, з боку водія ОСОБА_2 підтверджена належним доказом- висновком дослідженої судом першої інстанції експертизи, який наведено вище.
 
Скаржником не спростовано належними та допустимими доказами, що висновки суду першої інстанції є помилковими, а апеляційним судом такі обставини не встановлено.
 
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.
 
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду та вважаються судом апеляційної інстанції необґрунтованими.
Постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування апеляційний суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
 
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, суд
ПОСТАНОВИВ
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Мєшальнікова Олександра Володимировича - залишити без задоволення.
Постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 лютого 2024 року - залишити без змін.
 
Постанова  набирає законної сили негайно після її винесення є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Суддя  
Київського апеляційного суду                                                                                         О.В. Желепа