ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2024 року
м. Хмельницький

Справа № 686/7947/23
Провадження № 22-ц/4820/776/24

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії
суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Грох Л.М., Янчук Т.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом  ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шепетівкацукор», третя особа – ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди за апеляційними скаргами  ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Шепетівкацукор» на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 січня 2024 року,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шепетівкацукор» (далі – ТОВ «Шепетівкацукор»), третя особа – ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди.
ОСОБА_1 зазначив, що 29 листопада 2022 року  ОСОБА_2 , керуючи під час виконання трудових обов`язків належними ТОВ «Шепетівкацукор» сідловим тягачем «DAF TE 105 XF» реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом «Bodex KIS 3WS» реєстраційний номер НОМЕР_2 по вул. Західно-Окружній, у м. Хмельницькому, не був уважним, не дотримав безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем «Mazda 5» реєстраційний номер НОМЕР_3 , який під керуванням ОСОБА_3 зупинився попереду в заторі. Від удару автомобіль «Mazda 5» реєстраційний номер НОМЕР_3 здійснив наїзд на автомобіль «Peugeot 308» реєстраційний номер НОМЕР_4 , який під керуванням позивача зупинився перед ним. Останній, у свою чергу, зіткнувся з автомобілем «Renault Master» реєстраційний номер НОМЕР_5 , який під керуванням ОСОБА_4 стояв попереду. А той здійснив наїзд на автомобіль «Renault Megane» реєстраційний номер НОМЕР_6 , що під керуванням ОСОБА_5 зупинився перед ним.
Вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 лютого 2023 року  ОСОБА_2 визнано винним у вказаній дорожньо-транспортній пригоді.
В результаті зіткнення належний позивачу автомобіль «Peugeot 308» реєстраційний номер  НОМЕР_4  отримав механічні пошкодження та потребував відновлювального ремонту. Згідно висновку експерта від 30 грудня 2022 року №064/22 розмір завданої йому майнової шкоди склав 382 188 грн 20 коп.
Цивільно-правова відповідальність власника сідлового тягача «DAF TE 105 XF» реєстраційний номер НОМЕР_1 була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Брокбізнес» (далі – ПАТ «СК «Брокбізнес», страхова компанія) за полісом обов`язкового страхування №ЕР-208864522. 8 березня 2023 року ПАТ «СК «Брокбізнес» виплатило позивачу 129 000 грн страхового відшкодування. Решта майнової шкоди у розмірі 253 188 грн 20 коп. залишається невідшкодованою.
За таких обставин ОСОБА_1 просив суд стягнути з ТОВ «Шепетівкацукор» на свою користь 253 188 грн 20 коп. майнової шкоди.
У травні 2023 року ОСОБА_1 подав заяву про зменшення позовних вимог. Послався на те, що згідно висновку експерта від 16 травня 2023 року №033/23 ринкова вартість автомобіля «Peugeot 308» реєстраційний номер НОМЕР_4 на момент дорожньо-транспортної пригоди склала 382 188 грн 20 коп., а вартість відновлювального ремонту цього автомобіля за наслідками пригоди – 623 292 грн 64 коп., тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним. Оскільки вартість матеріального збитку в сумі 382 188 грн 20 коп. має бути зменшена на розмір виплаченого страховою компанією страхового відшкодування (129 000 грн) і розмір визначеної експертом вартості пошкодженого автомобіля (63 533 грн 88 коп.), то розмір невідшкодованої майнової шкоди становить 189 654 грн 32 коп. Крім того, ТОВ «Шепетівкацукор» має відшкодувати йому 1 300 грн витрат за послуги евакуатора для доставки автомобіля до місця здійснення ремонту. Також позивач поніс витрати на проведення експертиз у розмірі 5 350 грн і витрати на правову допомогу у розмірі 37 600 грн.
Отже, загальна сума відшкодування, яку ОСОБА_1 просив стягнути з ТОВ «Шепетівкацукор», склала 233 904 грн 32 коп. 

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 січня 2024 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ТОВ «Шепетівкацукор» на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в сумі 160 954 грн 32 коп. та судові витрати на загальну суму 33 378 грн 62 коп.
В решті позову відмовлено.
Стягнуто з ТОВ «Шепетівкацукор» в дохід держави судовий збір в сумі 1 609 грн 54 коп.
Суд керувався тим, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини  ОСОБА_2 , який керував сідловим тягачем з напівпричепом під час виконання трудових обов`язків і допустив порушення правил дорожнього руху, а ТОВ «Шепетівкацукор» застрахувало свою цивільно-правову відповідальність у ПАТ «СК «Брокбізнес».
Згідно висновку експерта від 16 травня 2023 року №033/23 ринкова вартість автомобіля «Peugeot 308» реєстраційний номер НОМЕР_4 на момент дорожньо-транспортної пригоди склала 382 188 грн 20 коп., а вартість відновлювального ремонту цього автомобіля за наслідками пригоди – 623 292 грн 64 коп. Автомобіль «Peugeot 308» реєстраційний номер НОМЕР_4 вважається фізично знищеним, у зв`язку з чим відповідач повинен відшкодувати ОСОБА_1 вартість цього автомобіля до дорожньо-транспортної пригоди (382 188 грн 20 коп.) за вирахуванням розміру виплаченого страхового відшкодування (129 000 грн), визначеної вартості залишків автомобіля (63 533 грн 88 коп.) та отриманої суми від продажу цих залишків (30 000 грн) і витрати на послуги евакуатора для доставки транспортного засобу на огляд експерта та представника страхової компанії у розмірі 1 300 грн, а всього – 160 954 грн 32 коп.
Понесені ОСОБА_1 судові витрати: 2 000 грн витрат на проведення експертизи та 37 600 грн витрат на правничу допомогу, - слід покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог у сумі 33 378 грн 62 коп.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційних скарг

В апеляційній скарзі ТОВ «Шепетівкацукор» просить змінити рішення суду першої інстанції в частині розміру майнової шкоди, стягнути з ТОВ «Шепетівкацукор» на користь ОСОБА_1 82 255 грн 86 коп. цієї шкоди та скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення судових витрат, ухвалити нове рішення про відмову у стягненні вказаних витрат. При цьому ТОВ «Шепетівкацукор» послалося на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.
Апеляційна скарга ТОВ «Шепетівкацукор» мотивована тим, що згідно звіту оцінювача ОСОБА_6 від 14 вересня 2023 року №065/2023К вартість автомобіля «Peugeot 308» реєстраційний номер НОМЕР_4 на момент дорожньо-транспортної пригоди склала 323 525 грн 83 коп., а вартість відновлювального ремонту цього автомобіля за наслідками пригоди – 623 292 грн 64 коп., тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним. Отже, з урахуванням розміру виплаченого страхового відшкодування (129 000 грн), визначеної вартості залишків автомобіля (82 269 грн 83 коп.) та отриманої суми від продажу цих залишків (30 000 грн) відповідач має відшкодувати  ОСОБА_1 майнову шкоду у розмірі 82 255 грн 86 коп. Висновок експерта від 16 травня 2023 року №033/23 складений без огляду транспортного засобу, внаслідок чого цей висновок не відповідає вимогам чинного законодавства та є неналежним доказом. Суд першої інстанції не дав належної оцінки зібраним доказам і не визначив правильно розмір завданих позивачу збитків. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд не дотримався вимог щодо пропорційності та обґрунтованості покладення на відповідача судових витрат. Також суд здійснив розподіл витрат на професійну правничу допомогу без врахування критеріїв реальності та співмірності адвокатських послуг. При цьому ОСОБА_1 не направив відповідачу докази понесення витрат на професійну правничу допомогу, внаслідок чого останній не був обізнаний про понесення позивачем таких витрат.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1  просить змінити рішення суду першої інстанції в частині розміру майнової шкоди та стягнути з ТОВ «Шепетівкацукор» на свою користь 190 954 грн 32 коп. цієї шкоди посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильним застосуванням норм матеріального права.
Апеляційна скарга  ОСОБА_1  мотивована тим, що якщо транспортний засіб вважається фізично знищеним, то його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди. Натомість суд помилково зменшив розмір відшкодування майнової шкоди на виручену від продажу залишків автомобіля суму (30 000 грн).

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_1 , ТОВ «Шепетівкацукор» і ОСОБА_2 не подали відзиви на апеляційні скарги.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Статтею 263 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України) встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення суду не відповідає.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1  слід задовольнити, а апеляційну скаргу ТОВ «Шепетівкацукор» – задовольнити частково.
Суд першої інстанції не застосував правильно норми статті 30 Закону України від 1 липня 2004 року №1961-ІV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі – Закон №1961-ІV) і не дотримався приписів статей 12, 137 ЦПК України.
У зв`язку з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права оскаржуване рішення суду в частині розміру майнової шкоди та судових витрат підлягає зміні.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

Автомобіль «Peugeot 308» реєстраційний номер  НОМЕР_4  належить на праві власності ОСОБА_1 .
ТОВ «Шепетівкацукор» є володільцем сідлового тягача «DAF TE 105 XF» реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом «Bodex KIS 3WS» реєстраційний номер НОМЕР_2 .  ОСОБА_2  перебуває у трудових відносинах із ТОВ «Шепетівкацукор»
5 травня 2022 року ПАТ «СК «Брокбізнес» і відповідач уклали договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс №ЕР-208864522), за умовами якого ПАТ «СК «Брокбізнес» застрахувало відповідальність володільця сідлового тягача «DAF TE 105 XF» реєстраційний номер НОМЕР_1 на випадок заподіяння ним шкоди третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди за участю даного транспортного засобу на строк з 16 травня 2022 року до 15 травня 2023 року включно. Цим договором визначено ліміти відповідальності страховика на одного потерпілого: за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю, – 260 000 грн; за шкоду, заподіяну майну, – 130 000 грн (франшиза – 1 000 грн).
29 листопада 2022 року  ОСОБА_2 , керуючи під час виконання трудових обов`язків сідловим тягачем «DAF TE 105 XF» реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом «Bodex KIS 3WS» реєстраційний номер НОМЕР_2 по вул. Західно-Окружній, у м. Хмельницькому, на порушення пунктів 2.3 (б), 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, не був уважним, не дотримав безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем «Mazda 5» реєстраційний номер НОМЕР_3 , який під керуванням ОСОБА_3 зупинився попереду в заторі. Від удару автомобіль «Mazda 5» реєстраційний номер НОМЕР_3 здійснив наїзд на автомобіль «Peugeot 308» реєстраційний номер НОМЕР_4 , який під керуванням позивача зупинився перед ним. Останній, у свою чергу, зіткнувся з автомобілем «Renault Master» реєстраційний номер НОМЕР_5 , який під керуванням ОСОБА_4 стояв попереду. А той здійснив наїзд на автомобіль «Renault Megane» реєстраційний номер НОМЕР_6 , що під керуванням ОСОБА_5 зупинився перед ним.
Вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 лютого 2023 року  ОСОБА_2 визнано винним у вказаній дорожньо-транспортній пригоді.
В результаті зіткнення належний  ОСОБА_1  автомобіль «Peugeot 308» реєстраційний номер  НОМЕР_4  отримав механічні пошкодження та потребував відновлювального ремонту.
Згідно висновку експерта за результатами проведення товарно-транспортної експертизи від 16 травня 2023 року №033/23: ринкова вартість автомобіля «Peugeot 308» реєстраційний номер НОМЕР_4 станом на момент дорожньо-транспортної пригоди 29 листопада 2022 року складає 382 188 грн 20 коп.; вартість відновлювального ремонту автомобіля «Peugeot 308» реєстраційний номер НОМЕР_4 з урахуванням податку на додану вартість на складові, що підлягають заміні, становить 623 292 грн 64 коп.; вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Peugeot 308» реєстраційний номер НОМЕР_4 , внаслідок його пошкодження у дорожньо-транспортній пригоді, враховуючи пошкодження, зазначені в актах огляду транспортного засобу від 22 грудня 2022 року, станом на час завершення виконання даного дослідження, складає 382 188 грн 20 коп.; ринкова вартість пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля «Peugeot 308» реєстраційний номер НОМЕР_4 на момент огляду складає 63 533 грн 88 коп.
21 грудня 2022 року ОСОБА_1 поніс витрати на послуги евакуатора для доставки автомобіля до місця здійснення ремонту у розмірі 1 300 грн.
8 березня 2023 року ПАТ «СК «Брокбізнес» виплатило ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 129 000 грн.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

а) щодо відшкодування майнової шкоди

Статтею 11 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
За змістом статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
В силу частини першої статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
Стаття 1187 ЦК України відносить до джерела підвищеної небезпеки діяльність, пов`язану з використанням транспортних засобів.
Як встановлено у частині другій цієї статті, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно зі статтею 979 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Закон України №1961-ІV регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.
Із положень статті 3 Закон №1961-ІV слідує, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Відповідно до статті 6 Закону №1961-ІV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
За змістом пункту 22.1 статті 22 Закону №1961-ІV у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України (стаття 29 Закону №1961-ІV).
В силу статті 30 Закону №1961-ІV транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.
Як передбачено частиною другою статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Згідно частини першої статті 9 Закону України від 12 липня 2001 року №2658-ІІІ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України.
Механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (далі – КТЗ), а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ встановлені Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за №1074/8395, в редакції на час виникнення спірних правовідносин; далі – Методика),
Методика застосовується, в тому числі, для визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ, і для визначення вартості відновлювального ремонту КТЗ (пункт 1.4 Методики).
Із положень пункту 2.4. Методики слідує, що вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).
В силу пунктів 8.1, 8.2 Методики для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, визначається такою, що дорівнює ринковій вартості КТЗ на момент пошкодження за наявності однієї з нижчезазначених умов, а саме, якщо, незважаючи на принципи внеску та найбільш ефективного використання, вартість відновлювального ремонту КТЗ не менша за його ринкову вартість.
Частиною першою статті 1194 ЦК України визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Аналіз указаних правових норм дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки виникають, зокрема внаслідок правопорушень (деліктів), у зв`язку з чим потерпіла сторона має право вимагати відшкодування завданих збитків, а на правопорушника покладається обов`язок відшкодувати ці збитки.
В деліктних правовідносинах юридичною підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди, є склад цивільного правопорушення. До його елементів належать протиправна поведінка завдавача шкоди, настання шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою завдавача шкоди, вина останнього.
За загальним правилом шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела.
Суб`єктом відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є особа, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Не є таким суб`єктом і не несе відповідальності перед потерпілим за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) із власником (володільцем) транспортного засобу. Працівник (службовець), здійснюючи свої трудові (службові) обов`язки, не виступає як окремий суб`єкт права, тому заподіяна ним шкода під час виконання цих обов`язків відшкодовується роботодавцем.
З метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та захисту майнових інтересів страхувальників особи, діяльність яких пов`язана з використанням транспортних засобів, зобов`язані застрахувати свою цивільно-правову відповідальність перед іншими особами на випадок завдання шкоди.
Якщо деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик повинен виплатити потерпілому страхове відшкодування в порядку, передбаченому законом.
Особа має право на відшкодування майнової шкоди у разі понесення нею втрат, пов`язаних із знищенням або пошкодженням майна.
У разі пошкодження транспортного засобу під час дорожньо-транспортної пригоди потерпілому відшкодовуються витрати, пов`язані з його відновлювальним ремонтом з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати потерпілого на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди та поміщення його на стоянку з поважних причин.
У разі знищення транспортного засобу під час дорожньо-транспортної пригоди його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після цієї пригоди.
Шкода потерпілому відшкодовується у розмірі реальної вартості втраченого майна та грошових витрат на час розгляду справи, а страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямих збитків, яких зазнав потерпілий.
Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе лише за умови, що згідно з цим договором або законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.
Визначення розміру матеріальних збитків, завданих власнику транспортного засобу внаслідок його пошкодження, здійснюється з урахуванням оціночних процедур, установлених чинним законодавством, у тому числі Методикою, за наслідками яких (після особистого огляду експертом (оцінювачем) транспортного засобу) визначається вартість транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, вартість його відновлювального ремонту (вартість ремонтно-відновлювальних робіт, вартість необхідних для ремонту матеріалів, вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту) з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників транспортного засобу та величини втрати товарної вартості.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам.
Зібрані докази вказують на те, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія  ОСОБА_2 , який керував належним ТОВ «Шепетівкацукор» автомобілем під час виконання своїх трудових обов`язків, у зв`язку з чим потерпілому ОСОБА_1 завдано майнової шкоди.
Цивільно-правова відповідальність володільця сідлового тягача «DAF TE 105 XF» реєстраційний номер НОМЕР_1 , ТОВ «Шепетівкацукор», була застрахована ПАТ «СК «Брокбізнес», яке визнало дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком і виплатило позивачу страхове відшкодування у розмірі 129 000 грн.
В решті відшкодування завданої ОСОБА_1 майнової шкоди слід покласти на ТОВ «Шепетівкацукор».
Висновки суду першої інстанції в цій частині відповідають фактичним обставинам справи та чинним нормам закону.
Згідно висновку експерта за результатами проведення товарно-транспортної експертизи від 16 травня 2023 року №033/23 (т. 1 а.с. 112-123) ринкова вартість автомобіля «Peugeot 308» реєстраційний номер НОМЕР_4 станом на момент дорожньо-транспортної пригоди 29 листопада 2022 року склала 382 188 грн 20 коп., а вартість відновлювального ремонту цього автомобіля з урахуванням податку на додану вартість на складові, що підлягають заміні, – 623 292 грн 64 коп., тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним. При цьому, ринкова вартість пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля «Peugeot 308» реєстраційний номер НОМЕР_4 на момент огляду склала 63 533 грн 88 коп.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про завдання ОСОБА_1 майнової шкоди в результаті пошкодження автомобіля у розмірі 189 654 грн 32 коп., яка обчислюється як різниця між вартістю транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди (382 188 грн 20 коп.) та після цієї пригоди (63 533 грн 88 коп.), а також із відрахуванням отриманої позивачем суми страхового відшкодування (129 000 грн). Також суд правомірно керувався тим, що відповідач має відшкодувати ОСОБА_1 1 300 грн витрат за послуги евакуатора для доставки автомобіля до місця здійснення ремонту (не з місця дорожньо-транспортної пригоди).
Доводи ТОВ «Шепетівкацукор» про те, що висновок експерта №033/23 від 16 травня 2023 року, який складений судовим експертом Соломахою В.С. на замовлення позивача ОСОБА_1 , є неналежним і недопустимим доказом, не заслуговують на увагу.
Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі висновками експертів.
Відповідно до частини першої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
За змістом статті 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно зі статтею 102 ЦПК України висновок експерта – це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.
Із положень частини першої статті 106 ЦПК України слідує, що учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.
Висновок експерта є одним із доказів, на підставі якого суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Процесуальний закон передбачає можливість проведення експертизи як на підставі ухвали суду, так і на замовлення учасника справи.
Висновок, який склав експерт за зверненням учасника справи, має силу доказу у справі як і висновок експерта, призначеного судом.
Водночас у висновку експерта, складеного на замовлення учасника справи, має бути зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Незазначення експертом у висновку цих відомостей тягне за собою визнання судом такого висновку неналежним і недопустимим доказом (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі №522/1029/18).
ОСОБА_1 обґрунтував свої вимоги про відшкодування збитків висновком експерта №033/23 від 16 травня 2023 року, в якому зазначено, що цей висновок підготовлено для подання до суду, а експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Указаний висновок експерта відповідає Методиці, а ТОВ «Шепетівкацукор» не навело достатніх аргументів про невідповідність висновку експерта вимогам національних стандартів з оцінки майна та наявність у ньому недостовірних вихідних даних.
Суд першої інстанції правомірно розцінив поданий ОСОБА_1 висновок експерта №033/23 від 16 травня 2023 року як належний та допустимий доказ у справі.
Водночас суд правомірно не взяв до уваги поданий ОСОБА_1 висновок експерта №064/22 від 30 грудня 2022 року (т. 1 а.с. 131-192) з огляду на те, що цей висновок не відповідає вищевказаним вимогам закону.
Також суд обґрунтовано відхилив звіт №065/2023 К про оцінку автомобіля «Peugeot 308» реєстраційний номер НОМЕР_4 , складений 14 вересня 2023 року фізичною особою – підприємцем ОСОБА_6 (т. 2 а.с. 21-64), який подало ТОВ «Шепетівкацукор», оскільки всупереч пункту 5.1 Методики оцінювач склав указаний звіт без особистого технічного огляду пошкодженого автомобіля.
Твердження відповідача про неналежну оцінку судом зібраних доказів є непереконливими.
Разом із тим, обґрунтовано визначивши розмір завданих ОСОБА_1 збитків у сумі 190 954 грн 32 коп., суд помилково зменшив розмір відшкодування на виручену позивачем від продажу залишків автомобіля суму (30 000 грн).
Отже, ОСОБА_1 має бути відшкодована майнова шкода у розмірі 190 954 грн 32 коп.
В цій частині рішення суду першої інстанції слід змінити.

б) щодо судових витрат сторін

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та на проведення експертизи (пункти 1, 2 частини третьої статті 133 ЦПК України).
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України від 8 липня 2011 року №3674-VІ «Про судовий збір» (далі – Закон №3674-VІ).
Статтею 1 Закону №3674-VI встановлено, що судовий збір – збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.
За змістом частини першої статті 3 Закону №3674-VI судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.
В силу підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону №3674-VI за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, сплачується судовий збір за ставкою 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно з частинами першою, другою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Із положень статті 137 ЦПК України слідує, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою . Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Статтею 139 ЦПК України визначено, що розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату послуг експерта, спеціаліста, перекладача, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову – на відповідача, у разі відмови в позові – на позивача, у разі часткового задоволення позову – на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).  Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
За змістом частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що судовий збір, витрати на проведення експертизи та витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат.
Законом №3674-VI визначені ставки судового збору, зокрема за подання фізичною особою позову майнового характеру судовий збір сплачується за ставкою 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Витрати сторін на проведення експертизи встановлюються судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір цих витрат має бути співмірним зі складністю виконаної експертом роботи, її обсягом та часом, витраченим експертом на виконання робіт.
До складу витрат на професійну правничу допомогу включаються витрати з оплати винагороди адвоката за здійснення представництва інтересів учасника справи в суді та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Розмір гонорару адвоката та порядок його обчислення визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом на підставі укладеного ними договору, при цьому гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Водночас, у разі, якщо понесені особою витрати на проведення експертизи та на професійну правничу допомогу не відповідають критеріям співмірності, то за обґрунтованим клопотанням іншої сторони суд може зменшити розмір указаних судових витрат.
Склад і розмір судових витрат входить до предмета доказування у справі, тому особа, яка заявила про витрати на професійну правничу допомогу, має документально підтвердити та довести, що такі витрати є дійсними, необхідними та розумними.
Витрати на професійну правничу допомогу повинні бути підтверджені належними та допустимими доказами, які подаються учасником справи до суду, з одночасним направленням копії цих доказів іншим учасникам справи.
ОСОБА_1 як позивач у справі про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, звільнений від сплати судового збору відповідно до пункту 6 статті 5 Закону №3674-VI.
Позов ОСОБА_1 про відшкодування 190 954 грн 32 коп. майнової шкоди задоволено, внаслідок чого ТОВ «Шепетівкацукор» повинно сплатити на користь держави: 1 909 грн 54 коп. судового збору за подання позову (190954,32?1%) і 450 грн (30000?1%?150%) судового збору за подання позивачем апеляційної скарги, - а всього – 2 359 грн 54 коп.
Також ОСОБА_1 поніс обґрунтовані витрати на проведення судової експертизи (висновок експерта №033/23 від 16 травня 2023 року) у розмірі 2 000 грн, а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про покладення цих витрат на ТОВ «Шепетівкацукор».
На підставі додатку №1 до договору про надання професійної правничої допомоги від 18 лютого 2023 року (т. 1 а.с. 208) адвокат Хомяк О.М. надавав ОСОБА_1 професійну правничу допомогу в суді першої інстанції. За умовами цього договору сторони визначили гонорар адвоката у фіксованому розмірі 1 000 доларів США згідно середнього обмінного курсу в банках, який сплачується у наступному порядку: 500 доларів США, що становить 20 000 грн, на час укладення цієї угоди, інша частина протягом одного місяця з дня набрання відповідним рішенням суду законної сили.
Згідно квитанції до платіжної інструкції від 20 лютого 2023 року (т. 1 а.с. 207) ОСОБА_1 сплатив адвокату Хомяку О.М. 20 000 грн.
Зазначені документи вручені відповідачу разом із заявою ОСОБА_1 про зменшення позовних вимог від 26 травня 2023 року (т. 1 а.с. 214).
Із матеріалів справи слідує, що адвокат Хомяк О.М. надав ОСОБА_1 юридичні послуги, зокрема, надавав позивачу правові консультації, готував і подавав суду процесуальні документи, вивчав матеріали справи та брав участь у судових засіданнях.
Визначений адвокатом Хомяком О.М. і позивачем ОСОБА_1 розмір сплачених останнім витрат на професійну правничу допомогу (20 000 грн) є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання цих робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, значенням справи для позивача. До того ж, ТОВ «Шепетівкацукор» не ставило під сумнів співмірність витрат на правничу допомогу, які фактично поніс позивач, та не заявляло клопотання про зменшення розміру цих витрат.
З огляду на те, що позов ОСОБА_1 задоволений у повному обсязі, а вартісне визначення правових послуг в іноземній валюті не допускається, ТОВ «Шепетівкацукор» має відшкодувати позивачу обґрунтовано понесені витрати на професійну правничу допомогу розмірі 20 000 грн.
Всього з ТОВ «Шепетівкацукор» на користь ОСОБА_1 слід присудити судові витрати, пов`язані з розглядом справи, в сумі 22 000 грн.
Доводи ТОВ «Шепетівкацукор» про відсутність підстав для стягнення з нього судових витрат є безпідставними.

3.        Висновки суду апеляційної інстанції

При вирішенні спору суд першої інстанції не застосував правильно норми чинного законодавства, внаслідок чого ухвалене ним рішення підлягає зміні в частині розміру майнової шкоди та судових витрат.
З ТОВ «Шепетівкацукор» слід стягнути: на користь  ОСОБА_1 – 190 954 грн 32 коп. майнової шкоди та 22 000 грн судових витрат, а на користь держави – 2 359 грн 54 коп. судового збору.

Керуючись статтями 141, 374, 376, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити.
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Шепетівкацукор» задовольнити частково.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 січня 2024 року в частині розміру майнової шкоди та судових витрат змінити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Шепетівкацукор» (місцезнаходження – 30403, Хмельницька область, Шепетівський район, місто Шепетівка, вулиця Старокостянтинівське шосе, 31; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України – 00373391) на користь  ОСОБА_1 (місце проживання – АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_7 ) 190 954 гривні 32 копійки майнової шкоди та 22 000 гривень судових витрат, а всього – 212 954 гривні 32 копійки.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Шепетівкацукор» (місцезнаходження – 30403, Хмельницька область, Шепетівський район, місто Шепетівка, вулиця Старокостянтинівське шосе, 31; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України – 00373391) на користь держави (одержувач: Головне Управління Казначейства у місті Хмельницькому/Хмельницький МТГ (22030101), код отримувача (ЄДРПОУ) 37971775, рахунок UA608999980313181206080022775, Казначейство України (ЕАП), МФО 899998; призначення платежу: судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050) 2 359 гривень 54 копійки судового збору.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Судді:        О.І. Ярмолюк

       Л.М. Грох

       Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції – Павловська А.А.        
Доповідач – Ярмолюк О.І.                                                        Категорія 34