УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд

Справа 279/6852/23 Категорія 58 

Додаткова постанова 
Іменем України

        05 червня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,   
суддів: Талько О.Б., Коломієць О.С.
за участі секретаря судового засідання Бузган А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі 
заяву представника ОСОБА_1 адвоката Петльованої Наталії Сергіївни про ухвалення додаткового рішення
у цивільній справі №279/6852/23 за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання інформації недостовірною та такою, що принижує честь і гідність,
в с т а н о в и в:

10 травня 2024 року представник відповідача  ОСОБА_1 адвокат Петльована Н.С. подала заяву про ухвалення додаткового рішення із доказами на підтвердження розміру витрат, понесених ОСОБА_1 у зв`язку з розглядом справи в Житомирському апеляційному суді. Просить стягнути з ОСОБА_3 понесені витрати на правничу допомогу адвоката у сумі 9 500 грн.
Заява обґрунтована тим, що у відзиві на апеляційну скаргу адвокат відповідача зазначала, що докази понесених ОСОБА_1 витрат на правову допомогу будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду відповідно до частини восьмої ст.141 ЦПК України. Також заява про наданням доказів, які підтверджують понесені судові витрати, була зроблена у судовому засіданні 09 травня 2024 року до судових дебатів. Витрати на професійну правничу допомогу на стадії апеляційного перегляду справи відповідач підтверджує наступними копіями документів: договором про надання правової допомоги від 17 січня 2024 року №2024/02; додатком №2 від 28 січня 2024 року до договору про надання правової допомоги від 15 січня 2024 року №2024/02; актом приймання-передачі наданих послуг від 09 травня 2024 року; рахунком від 11 лютого 2024 року №2024/03; рахунком від 02 травня 2024 року №2024/15; рахунка від 09 травня 2024 року №2024/18; виписками за рахунком адвоката тощо. 

ОСОБА_3 письмовою заявою від 20 травня 2024 року просить зменшити розмір судових витрат на правничу допомогу до 4 000 грн. Свою позицію аргументував тим, що у відзиві на апеляційну скаргу зазначено, що орієнтовний розрахунок на правничу допомогу становить 50 000 грн, але у подальшому сума зменшилася до 9 500 грн та при цьому не надано чітких розрахунків щодо вартості години часу роботи, що є маніпуляцією. Крім цього, адвокат Петльована Н.С. із матеріалами справи не ознайомлювалася, про що свідчить відсутність підпису останньої у матеріалах справи. Участь у судових засіданнях адвокат приймала у режимі відеоконференції, з яких одне було відкладено, а засідання 09 травня 2024 року проходило 20 хвилин, але не дивлячись на це адвокату ніби було сплачено гонорар у сумі 4 000 грн. Також не зазначено скільки було витрачено робочого часу на складання відзиву на апеляційну скаргу, який фактично списаний з рішення суду першої інстанції. Все перераховане ставить під сумнів розумність заявлених витрат на правничу допомогу. На переконання сторони позивача розмір гонорару за складання та подачу до суду відзиву на апеляційну скаргу повинен становити 2 000 грн, участь у судовому засіданні 01 травня 2024 року - 500 грн, участь у судовому засіданні 09 травня 2024 року - 1500 грн, тобто відображати реальні суми гонорару за надану правову допомогу у справі такої категорії складності, що узгоджується із сталою судовою практикою. 

Учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином (а.с.185-187). Вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі (частина п`ята ст.130 ЦПК України). Представник Петльована Н.С. у заяві про ухвалення додаткового рішення одночасно зазначила, що просить розглянути заяву про відшкодування витрат на правову допомогу за відсутності відповідача та її представника, тобто за відсутності сторони відповідача. Позивач ОСОБА_2 у заяві про зменшення витрат на правову допомогу одночасно просить розгляд справи проводити за його відсутності та відсутності його представника. Відповідно до частини четвертої ст.270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення та явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою у відповідності до положень частини другої ст.372 ЦПК України.

За приписами частини восьмої ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Із матеріалів справи вбачається та судом установлено, що представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Петльована Н.С. у відзиві на апеляційну скаргу зазначала, що попередній розрахунок витрат, які відповідач очікує понести в зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції складає 50 000 грн. Докази, які підтверджують понесені стороною витрати на правничу допомогу, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, буде надано суду у встановлений ЦПК України строк (а.с.90-99).

Колегія суддів апеляційного суду розцінює застереження представника відповідача у відзиві на апеляційну скаргу, як заяву про подання доказів щодо понесених витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, яка зроблена до закінчення судових дебатів.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 09 травня 2024 року апеляційна скарга ОСОБА_2 , подана через адвоката Халімончука Руслана Михайловича, залишена без задоволення, а рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 27 листопада 2024 року - без змін.

10 травня 2024 року, тобто впродовж п`яти днів після винесення судом апеляційної інстанції постанови від 09 травня 2024 року, через систему «Елекронний суд» представник ОСОБА_1 адвокат Петльована Н.С. скерувала заяву про ухвалення додаткового рішення із доказами на підтвердження розміру витрат, понесених відповідачем, у зв`язку з розглядом справи в Житомирському апеляційному суді.

Отже, з додержанням порядку частини восьмої ст.141ЦПК України відповідачем подані докази витрат на надання професійної правничої допомоги у суді апеляційної інстанції та заявлено про стягнення вказаних витрат.

Частиною першою ст.133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За нормами п.1 частини третьої ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (п.3 частини першої ст.270 ЦПК України).

Відповідно до положень частини другої-третьої ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Разом із тим, згідно з частиною четвертою ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої ст.137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу суду надані копії: договору про надання правової допомоги від 17 січня 2024 року №2024/02; додатку №2 від 28 січня 2024 року до договору про надання правової допомоги від 15 січня 2024 року №2024/02; акта приймання-передачі наданих послуг від 09 травня 2024 року; рахунка від 11 лютого 2024 року №2024/03; рахунка від 02 травня 2024 року №2024/15; рахунка від 09 травня 2024 року №2024/18; листа-повідомлення про зміну платіжних реквізитів; заключна виписка за період із 01 лютого 2024 року по 29 лютого 2024 року; виписки з банківського рахунку адвоката (а.с.166-178).

У додатку №2 від 28 січня 2024 року до договору про надання правової допомоги від 15 січня 2024 року №2024/02, який укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Петльованої Н.С., в пункті 1, зокрема, прописано, що розмір винагороди адвоката за надання правової допомоги за ознайомлення з матеріалами справи становить 500 грн; за складення та подачі до суду відзиву на апеляційну скаргу - 5 000 грн; за участь у судовому засіданні апеляційної інстанції - 2 000 грн та за складення і подачу інших процесуальних документів - від 200 грн. Зі змісту п.2 додатку до договору слідує, що сторони можуть погоди надання інших видів правової допомоги, вартість яких визначається у акті приймання-передачі наданих послуг.

Відповідно до акта приймання-передачі наданих послуг від 09 травня 2024 року, адвокатом Петльованою Н.С. надані та передані, а клієнтом ОСОБА_1 прийняті результати наступних правових послуг: ознайомлення з матеріалами цивільної справи №279/6852/23; складання та подача до суду відзиву на апеляційну скаргу; участь у судових засіданнях 01 травня 2024 року та 09 травня 2024 року (а.с.174). Сторонами погоджено, що вартість наданих послуг складає 9 500 грн.

Згідно з заключною випискою, яка надана АТ «КБ ПриватБанк» за період із 01 по 29 лютого 2024 року ОСОБА_1 сплатила 5 500 грн згідно з додатком №2 (а.с.175-176).

Фінансовими документами АТ «Універсал Банк» від 03 травня 2024 року та від 10 травня 2024 року підтверджується, що відповідач ОСОБА_1 сплатила своєму адвокату за її участь у судових засіданнях 01 травня 2024 року та 09 травня 2024 року по 2 000 грн за кожне судове засідання (а.с.177-178).

Отже, витрати, понесені відповідачем на професійну правничу допомогу на суму 9 500 грн, документально підтверджені.

Разом із тим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року в справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року в справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року в справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року в справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (п.61 постанови Верховного Суду від 24 жовтня 2019 року в справі № 905/1795/18).

Для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

За таких обставин, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також з критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Тож суд може зменшити розмір понесених витрат на правничу допомогу, якщо обсяг робіт і час, витрачений на підготовку документів, є явно неспівмірним із складністю виконаних адвокатом робіт.

Так, у відзиві на апеляційну скаргу представником відповідача викладена суперечлива позиція. Спочатку адвокат Петльована Н.С. просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, але у подальшому посилається на те, що позивачем пропущені строки звернення до суду із цим позовом, тоді як суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову по суті.

Враховуючи критерій реальності адвокатських витрат (ознайомлення з матеріалами справи, участь у судових засіданнях, складання та підготовка відзиву), характер виконаних адвокатом робіт, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, враховуючи заперечення ОСОБА_3 щодо стягнення судових витрат, керуючись принципами справедливості та верховенства права, колегія суддів дійшла висновку, що судові витрати на надання професійної правничої допомоги в розмірі 9 500 грн у цьому випадку є завищеними порівняно з співмірністю і складністю справи, часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт та обсягом наданих ним послуг, а тому їх розмір має бути зменшений.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення заяви представника ОСОБА_1 адвоката Петльованої Н.С. щодо понесених судових витрат на професійну правничу допомогу під час перегляду справи в суді апеляційної інстанції та стягнення їх в розмірі 4 000 грн. Колегія суддів вважає, що саме така сума відповідає складності справи, ефективності вчинених адвокатом відповідача процесуальних дій та витраченого нею часу з урахуванням проведення двох судових засідань у режимі відеоконференції, у одному із яких розгляд справи був відкладений за клопотанням сторони позивача. 

Керуючись ст.ст.133,137,141,259,270,389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Петльованої Наталії Сергіївни про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 4 000 грн.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуюча Судді: