ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

25 квітня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 340/3339/23	

          Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
          головуючого - судді  Лукманової О.М. (доповідач),
          суддів:  Дурасової Ю.В., Олефіренко Н.А.,     
розглянувши у  письмовому провадженні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01.11.2023 року (суддя Петренко О.С., м. Кропивницький, повний текст рішення виготовлено 01.11.2023 року) у адміністративній справі №340/3339/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком, суд – 
в с т а н о в и в:
          У травні 2023 року ОСОБА_1 (далі по тексту – позивач) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі по тексту – відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі по тексту – відповідач 2), в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила визнати протиправними та скасувати рішення відповідача 2 №57350003817 від 14.12.2022 року про відмову у призначенні ї пенсії за віком; зобов`язати відповідача 1 повторно розглянути заяву, подану нею про призначення пенсії за віком; призначити їй згідно поданої заяви від 09.12.2022 року №7168 пенсію за віком.
          Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01.11.2023 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.
          З рішенням суду першої інстанції не погодилась ОСОБА_1 та подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення суду та прийняти нове, ким задовольнити позовні вимоги. Свої вимоги обґрунтувала тим, що рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт зазначала, що судом необґрунтовано відмовлено з тих підстав, що нею не надано доказів, що вона є військовозобов`язаною, військовослужбовцем чи резервістом. Апелянт зазначала, що  відповідно до довідки від 20.07.2016 року №05/2450 вона в період з 01.01.2016 року по 06.07.2016 року безпосередньо брала участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальній цілісності України в районі проведення антитерористичної операції; 06.10.2016 року Управлінням персоналу штабу Військової частини НОМЕР_1 їй видано посвідчення серії НОМЕР_2 , відповідно до якого вона являється учасником бойових дій. Апелянт зазначала, що на час набуття не статусу учасника бойових дій Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» діяв у редакції від 24.03.2016 року; на момент надання їй статусу учасника бойових дій, до переліку осіб, які могли набути цей статус були включені працівники Збройних Сил України (п.19 ч.1 ст.6 Закону «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та абзац 1 п.2 Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 року №413, в редакції, чинній станом на 27.05.2016 року. Апелянт вважала, що на час виникнення спірних правовідносин досягла 50 років, маючи страховий стаж більше 20 років та статус учасника бойових дій, наданий їй відповідно до п.19 ч.ст.6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та має право на дострокове призначення пенсії за віком.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що 09.12.2022 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області з заявою про призначення пенсії за віком, відповідно до ст.115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та  14.12.2022 року за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області прийнято рішення №057350003817 про відмову в призначенні пенсії за віком, в зв`язку з відсутністю необхідного стажу. Суд врахував, що відповідно до довідки №05/2450 від 20.07.2016 року ОСОБА_1 в період з 01.01.2016 року по 06.07.2016 року безпосередньо брала участь в АТО, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення АТО та перебувала у складі сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в АТО на території Донецької і Луганської областей, забезпечення її проведення з метою виконання службових /бойових/ завдань на посаді інспектора з обліку та бронювання військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_1 . Суд встановив, що на час звернення з заявою про призначення дострокової пенсії за віком, відповідно до п.4 ч.1 ст.115 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту досягла віку 55 років; страховий стаж – 30 років 29 днів. Підставою для відмови у призначенні дострокової пенсії за віком відповідно до п.4 ч.1 ст.115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» слугувало те, ОСОБА_1 є працівником ІНФОРМАЦІЯ_2 на посаді інспектора обліку та бронювання військовозобов`язаних, що не відповідає жодній з категорій осіб для призначення пенсій. Суд врахував, що ОСОБА_1 не надала доказів, що вона є військовозобов`язаною, військовослужбовцем чи резервістом. Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції керувався п.4 ч.1 ст.115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»,     пунктами 19, 20, 21 ст.6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»  та прийшов до висновку про те, що правом на дострокове призначення пенсії за віком за визначених умов наділені не всі особи зі статусом учасника бойових дій, а тільки ті особи, які є військовослужбовцями, резервістами чи військовозобов`язаними, або особами, які у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення. Суд врахував, що ОСОБА_1 є особою, якій надано статус учасника бойових дій як працівнику Збройних Сил України, який безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі (районах) проведення антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях, однак, на час надання статусу учасника бойових дій, ОСОБА_1 не мала статусу військовослужбовця, резервіста чи військовозобов`язаного.
Матеріалами справи встановлено, що 09.12.2022 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області з заявою про призначення пенсії за віком, відповідно до ст.115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Встановлено, що 14.12.2022 року за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області прийнято рішення №057350003817 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком. Як вбачається з рішення пенсійного органу, підставою для відмови у призначенні пенсії за віком відповідно абзацу 6 п.3 ст.115 Закону України «Про внесення змін до деяких законів України  щодо пенсійного забезпечення окремих категорій осіб із числа учасників антитерористичної операції» було те, що ОСОБА_1 є працівником ІНФОРМАЦІЯ_2 на посаді інспектора обліку та бронювання військовозобов`язаних, що не відповідає ні одній із перерахованих категорій осіб для призначення пенсії. 
Встановлено, що згідно довідки, виданої військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_3 від 20.07.2016 року №05/2450 працівник Збройних Сил України ОСОБА_1 дійсно в період з 01.01.2016 року по 06.07.2016 року безпосередньо брала участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітет та територіальній цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції. Перебувала у складі сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпечення її проведення, з метою виконання службових (бойових) завдань на посаді інспектора з обліку та бронювання військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_1 оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_4 » Сухопутних військ Збройних Сил України. Згідно посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого 06.10.2016 року військовою частиною НОМЕР_3 , ОСОБА_1 є ветераном війни- учасником бойових дій.
Згідно трудової книжки, ОСОБА_1 з 01.08.2014 року по 31.10.2020 року працювала у ІНФОРМАЦІЯ_5 на посаді інспектора з військового обліку; з 01.11.2020 року по 13.07.2021 року працювала у ІНФОРМАЦІЯ_6 на посаді інспектора з обліку та бронювання військовозобов`язаних; з 14.07.2021 року по теперішній час працює в ІНФОРМАЦІЯ_7 на посаді інспектора з обліку та бронювання військовозобов`язаних та була переведена на посаду адміністратора першого відділу.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення» (в редакції на день звернення із заявою про призначення пенсії) право на призначення дострокової пенсії за віком мають: 
військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, 
а також ті, яким встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини або під час виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, 
дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України,
особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до  пунктів 20  і  21  ст.6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до  пунктів 12  та  13  ст.7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», 
особи з числа резервістів, військовозобов`язаних і осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до  п.19  ст.6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до  п.11  ст.7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус сім`ї загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України відповідно до  абзаців четвертого  і  п`ятого  ч.1 ст.10-1  зазначеного Закону, а також  абзацу шостого  ч.1 ст.10-1  зазначеного Закону з числа членів сімей резервістів і військовозобов`язаних, - після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.
Відповідно до п.19 ч.1 ст.6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасниками бойових дій визнаються військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані, добровольці Сил територіальної оборони) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, особи, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в  абзаці першому  цього пункту, категорії таких осіб та терміни їх участі (забезпечення проведення) в антитерористичній операції, у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, визначаються Кабінетом Міністрів України. Райони антитерористичної операції визначаються Кабінетом Міністрів України, а райони здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях - відповідно до  Закону України  «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».  
Відповідно до абзацу 1 п.2 Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженому постанови Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 року №413 (в редакції на день надання статусу учасника бойових дій – 06.10.2016 року) військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) та працівникам Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.
Встановлено, що Законом України від 22.05.2018 року № 2443-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо соціального захисту постраждалих учасників Революції Гідності та деяких інших осіб» (набрав чинності 25.07.2018 року) у Законі України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в абзаці першому п.19 ст.6 слова «та працівники» і «працівники» виключено.
Відповідно до п.20 ч.1 ст.6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасниками бойових дій визнаються, зокрема особи, які у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, за умови, що в подальшому такі добровольчі формування були включені до складу Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної гвардії України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.
Відповідно ч.9 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці - це особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - це особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - це особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний та воєнний час.
Як вбачається з довідки від 20.07.2016 року №05/2450, ОСОБА_1 надано довідку, як працівнику Збройних Сил України, яка безпосередньо брала участь в АТО, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення АТО. 
Матеріалами справи не підтверджено, що на час надання статусу учасника бойових дій, ОСОБА_1 мала статусу військовослужбовця, резервіста чи військовозобов`язаного, а тому на неї не розповсюджуються пільги щодо призначення дострокової пенсії за віком згідно із п.4 ч.1 ст.115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Аналізуючи обставини у справі та законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність права ОСОБА_1 на пенсію відповідно до п.4 ч.1 ст.115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення».
Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України суд апеляційної інстанції керується судовою практикою, викладеною у постановах Верховного Суду від 02.08.2022 року у справі №360/2417/21 та від 07.09.2022 року у справі №219/5161/17.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись статтями 315, 316, 321, 322 КАС України, суд – 

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення. 
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01.11.2023 року у адміністративній справі №340/3339/23 – залишити без змін.
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду відповідно до статей 328, 329 КАС України.  
   
Головуючий - суддя                                                                      О.М. Лукманова 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова 

                               суддя                                                                      Н.А. Олефіренко