КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа №754/5/24                                                                                                                   Суддя І інстанції - Шмигельський Д.І.
Провадження № 33/824/1198/2024                                                                                        Суддя суду апел. інст.- Кепкал Л.І.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
 
10 червня 2024 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Хобта С.Г. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 04.01.2024, щодо,
 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , командира другої роти рядового складу батарейного резерву управління в/ч НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,
в с т а н о в и л а:
 
Постановою судді Деснянського районного суду м. Києва від 04.01.2024 визнано ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн., поряд з цим стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Постановою суду встановлено, що 02.01.2024 року приблизно о 15 годині 00 хвилин військовослужбовець - командир другої роти рядового складу батарейного резерву управління в/ч НОМЕР_2 капітан ОСОБА_1 перебував на військовій службі в розташуванні військової служби за адресою:  АДРЕСА_3 , під час виконання службових обов`язків в умовах особливого періоду під час дії воєнного стану, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: стійкий запах алкоголю з ротової порожнини, девіантна поведінка. Відповідно до акту № 237 від 02.01.2024 року від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу «Аклонт-М» Прилад № 00224, ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків. Таким чином, своїми діями ОСОБА_1  вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
 
Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, адвокат Хобта С.Г. в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на формальність, неповноту встановлення необхідних для вирішення справи обставин, грубе порушення норм процесуального та матеріального права, просить постанову Деснянського районного суду                  м. Києва від 04.01.2024 - скасувати та закрити провадження на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП,  у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказує, що  ОСОБА_1 не відмовлявся пройти огляд на стан алкогольного сп?яніння, але не за допомогою технічного засобу Алконт-М, так як у нього не було довіри щодо справності цього технічного засобу та сумніви щодо зберігання даного вимірювального приладу в належних санітарних умовах, а в закладі охорони здоров?я, у лікаря-нарколога та навіть наполягав щоб пройти огляд. В супереч цьому йому було відмовлено в цьому, не виписане відповідне направлення та взагалі відправлено до гауптвахти, тобто порушено процедуру огляду та оформлення адміністративних матеріалів в цілому.
Крім того, апелянт зазначає, що відповідно до Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерством Оборони України №329 від 23.10.2021р., протоколи про військові адміністративні правопорушення щодо військовослужбовця мають право складати командири (начальники) військових частин щодо підлеглих військовослужбовців або командири (начальники) підрозділів, які уповноважені на те командиром (начальником військової частини. Натомість протокол був складений командиром Батальйону резерву управління військової частини НОМЕР_2 , полковником ОСОБА_2 , тобто складений особою, яка не має права на складання даного протоколу взагалі.
Також апелянт вказує, що не дивлячись на те, що в поясненнях ОСОБА_1 свою вину не визнав, його не направили в заклад охорони здоров`я для повноцінного обстеження. В протоколі НОМЕР_2 №32 зазначений свідок, молодший лейтенант ОСОБА_3 , який в жодних документах не фігурує та не підтверджував своїм підписом жодних обставин. Крім того, в даному протоколі відсутній підпис свідка ОСОБА_4 , що говорить про неповні та недостовірні викладені факти про адміністративне правопорушення.
Крім того, апелянт зазначає, що в протоколі не вірно зазначено місце народження, а в мотивувальній частині прізвище та ініціали особи, щодо якої складено протокол, вказано не вірно, в частині де нібито ОСОБА_1 ознайомили з його правами та обов?язками відсутній його підпис, а в мотивувальній частині взагалі зазначили, що ОСОБА_1 вчинив правопорушенняпередбачено ч.1 ст.172-20 КУпАП. Текст в рапорті, що наданий до суду був обрізаний, тому важко оцінювати такий доказ. Апелянт вказує, що вищевикладені порушення, що відбулися при складані адміністративних матеріалів можуть свідчити про грубе порушення процедури відповідно до Положення та Інструкції.
Також апелянт вказує, що суд першої інстанції помилково стягнув з ОСОБА_1 судовий збір, оскільки, відповідно до п.12 ст.5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.
Крім того, апелянт зазначає, що ОСОБА_1 , офіцер зі званням капітан, служить у Збройних Силах України вже майже 2 роки, був мобілізований 27.02.2022 року та не вагаючись став на захист Батьківщини, виконував важкі завдання під Бахмутом та інших гарячих точках, до цього був учасником АТО, отримав захворювання, що пов?язане з захистом Батьківщини. ОСОБА_1 доблесно несе службу без зауважень та нарікань, знає що таке честь та гідність, є командиром роти резерву рядового складу батальйону резерву управління. Дані доводи підтверджуються характеристикою, наказом та іншими документами. ОСОБА_1 у цей складний для країни час, залишивши своє повсякденне життя, рідних та близьких, ризикуючи своїм здоров?ям та життям, захищає Державу та її мешканців від російської агресії, щоб наступні покоління змогли жити у вільній країні. Проявляє героїзм, силу волі, мужність та бажання відстояти нашу рідну землю. Наразі захисника незаконно притягають до адміністративної відповідальності, при цьому не обґрунтовуючи та не досліджуючи докази, дана ситуація є безпрецедентною та аморальною. 
 
Заслухавши доповідь судді, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його адвоката Хобти С.Г., які просили задовольнити апеляційну скаргу з підстав у ній наведених, вважаючи постанову судді законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали справи в повному обсязі, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
 
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно ст. 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення. 
Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1  вказаних вимог закону в повній мірі не дотримався, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності, виходячи з наступного.
Обґрунтовуючи висновки щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, суддя місцевого суду формально послався на фактичні дані, що містяться в матеріалах адміністративного провадження, в тому числі протокол про військове адміністративне правопорушення НОМЕР_2 №32 від 03.01.2024. Однак, самі по собі вказані матеріали справи не можуть бути беззаперечними доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, без повного, всебічного та об`єктивного з`ясування всіх обставин даної справи.
Так, протокол про адміністративне правопорушення - це відповідним чином оформлений уповноваженою особою процесуальний документ про вчинення діяння, яке містить ознаки правопорушення, передбаченого КУпАП.
У відповідності до вимог частини першої ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.
Відповідно до Інструкції зі складання протоколів з оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерством Оборони України №329 від 23.10.2021р., протоколи про військові адміністративні правопорушення щодо військовослужбовця мають право складати командири (начальники) військових частин щодо підлеглих військовослужбовців або командири (начальники) підрозділів, які уповноважені на те командиром (начальником військової частини).
Допитаний  під  час  апеляційного  розгляду   ОСОБА_2   пояснив, що  дійсно  ним,   як   командиром  Батальйону резерву   управління  військової  частини НОМЕР_2 було  складено  протокол  про  військове  адміністративне  правопорушення. При  цьому, ОСОБА_2    вказав, що  на  складання  такого  роду  протоколів  він  був  уповноважений  командиром  військової частини НОМЕР_2 .
            Разом  з  тим, згідно копії Наказу командира військової частини НОМЕР_2 полковника ОСОБА_6 №133 від 02.03.2023, що  надійшов  на  запит апеляційного суду вбачається, що командир вищезазначеної  військової частини  наказав: - уповноважити заступника командира військової частини НОМЕР_2 щодо всього особового складу військової частини НОМЕР_2 та особового складу, який знаходить в підпорядкуванні військової частини НОМЕР_2 на складання протоколів про військові адміністративні правопорушення, у тому числі за статтею 172-20 КУпАП; - уповноважити заступників командира, головного сержанта частини, начальників служб, відділів, відділень, груп, командирів рот військової частини НОМЕР_2 щодо підлеглих на складання протоколів про військові адміністративні правопорушення, у тому числі за статтею 172-20 КУпАП.  
В  даний  перелік  посада  командиром  Батальйону резерву   управління  військової  частини НОМЕР_2   не включена,  з  чим погодився  в  залі судового  засідання  і ОСОБА_2 . 
Тож, з  наведеного вбачається, і на це правильно звертає увагу в апеляційній скарзі захисник, протокол про військове адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 був складений командиром Батальйону резерву управління військової частини НОМЕР_2 , полковником ОСОБА_2 , якого  командир  військової  частини не  уповноважував  це  робити, тобто, складений особою, яка не має права на складання даного протоколу.
Вказаним обставинам суд першої інстанції не надав оцінки, визнавши протокол про військове адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 належним доказом та таким, що підтверджує винуватість останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП.
Крім того, зі  змісту  протоколу про  військове  правопорушення вбачається, що капітана ОСОБА_1 було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , де він відмовився від освідчення в присутності свідків, про що складено Акт №237 від 02.01.2024. 
Разом  з  тим,  в іншому  абзаці цього ж протоколу вказано, що ОСОБА_1 вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-20 КУпАП, тобто знаходився на території військової частини, під час виконання службових обов`язків в умовах воєнного стану в стані алкогольного сп`яніння. 
Тобто, протокол про адміністративне правопорушення містить суттєві суперечності щодо  об`єктивної  сторони   адміністративного  правопорушення, чому судом першої інстанції також не було надано оцінки. 
Окрім  того, згідно протоколу, ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу «Аклонт-М» Прилад № 00224 відмовився у присутності двох свідків,  і дії ОСОБА_1   кваліфіковані  за  ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, що  свідчить і   про  різну  юридичну  кваліфікацію  дій  ОСОБА_1 , наведену  у  протоколі.
Також, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не містить підпису зазначеного у ньому свідка, який підтверджує факт вчиненого правопорушення, а саме свідка ОСОБА_4 , що також свідчить про неповні та недостовірні викладені факти про адміністративне правопорушення,  
Отже, у такому вигляді протокол про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 172-20 КУпАП від 03.01.2024, складений щодо ОСОБА_1  не може бути належним  та  допустимим  доказом винуватості  останнього  за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП. Інші  докази  є  похідними  від  протоколу,  у зв`язку  з  чим  не  можуть бути  визнані  допустимими.
Оскільки під час розгляду справи в апеляційному суді? встановлено, що докази, які б поза розумним сумнівом доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, у справі відсутні, а згідно з ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, вважаю, що постанова судді Деснянського районного суду міста Києва від 04.01.2024 не може бути визнана законною та обґрунтованою, а тому апеляційна скарга адвоката Хобти С.Г. в інтересах ОСОБА_1  підлягає задоволенню, а постанова судді - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 
п о с т а н о в и л а:
 
Апеляційну скаргу адвоката Хобти С.Г. в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити. 
Постанову Деснянського районного суду м. Києва від 04.01.2024, якою визнано ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн., - скасувати.
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 172-20 КУВпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, а саме у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя   
Київського апеляційного суду                                                                                      Л.І. Кепкал