УХВАЛА
14 червня 2024 року 
м. Київ
справа № 335/9/24
провадження № 61-8505ск24
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 
Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Сакари Н. Ю., 
розглянув касаційну скаргу комунального підприємства «Універс» Запорізької обласної ради на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21 березня 2024 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 23 травня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Готель «Україна» Запорізької обласної ради, комунального підприємства «Універс» Запорізької обласної ради, про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, суми індексу інфляції та моральної шкоди,  
ВСТАНОВИВ:
У січні 2024 року  ОСОБА_1  звернувся до суду з позовом до КП «Готель «Україна», КП «Універс» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 12 липня 2022 року до 27 грудня 2023 року, у розмірі 100 441,60 грн, суми індексу інфляції у розмірі 9 376,50 грн, моральної шкоди у розмірі 5 000 грн. 
Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21 березня
2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з                         КП «Універс» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 12 липня 2022 року до 27 грудня 2023 року, у розмірі 100 441,60 грн, суму індексації заробітної плати у розмірі 9 376,50 грн, моральну шкоду у розмірі 5 000 грн, а всього - 114 818,10 грн. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до КП «Готель «Україна» відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Постановою Запорізького апеляційного суду від 23 травня 2024 року апеляційну скаргу КП «Універс» залишено без задоволення. Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21 березня 2024 року залишено без змін.
12 червня 2024 року КП «Універс» через систему «Електронний суд» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21 березня 2024 року
та постанову Запорізького апеляційного суду від 23 травня 2024 року, ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову  ОСОБА_1 відмовити, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Частиною першою статті 394 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження). 
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки судові рішення у цій справі не підлягають касаційному оскарженню.
Згідно із статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частина четверта статті 10 ЦПК України), умови прийнятності касаційної скарги відповідно до норм національного законодавства можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Касаційний перегляд справи вважається екстраординарним.
Обмеження доступу до Верховного Суду охоплюється загальновизнаною легітимною метою встановленого законодавством вартісного порогу для скарг, що подаються на розгляд суду касаційної інстанції, яка полягає в тому, щоб забезпечувати розгляд у Верховному Суді, з огляду на саму суть його функцій, лише справ необхідного рівня значущості.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же статті ЦПК України.
Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на    1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах (справах незначної складності) та справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, лише у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, сприяти стабільності й визначеності у цивільних правовідносинах.
Конституційний Суд України у Рішенні від 22 листопада 2023 року № 10-р(ІІ)/2023 дійшов висновку, що припис пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, який встановлює один із «фільтрів» для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, є зрозумілим за змістом та передбачним за наслідками застосування. Зазначений припис Кодексу також має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення (res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності. Пункт2 частини третьої статті 389 Кодексу містить домірні засоби законодавчого внормування процесуальних відносин щодо відкриття касаційного провадження.
Ціна позову у цій справі складає 114 818,10 грн(100 441,60 грн - середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, 9 376,50 грн - сума індексу інфляції заробітної плати, 5 000 грн - моральна шкода), що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб                                   (250 х 3 028 грн = 757 000 грн). 
В ухвалі Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09 січня 2024 року про відкриття провадження у справі зазначено, що ця справа може бути віднесена до категорії малозначних. Заперечень щодо цього заявником у касаційній скарзі не висловлено.
Враховуючи приписи пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, судові рішення у цій справі за загальним правилом не підлягають касаційному оскарженню. Норми процесуального закону, якими врегульовано процедуру доступу до суду касаційної інстанції, слід визнати такими, що відповідають критеріям правової визначеності та передбачуваності.
У касаційній скарзіКП «Універс» зазначає, що касаційна скарга стосується питання, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а справа має виняткове значення для заявника.
Верховний Суд, взявши до уваги ціну (114 818,10 грн) й предмет позову, надану судами першої та апеляційної інстанцій оцінку наявним у матеріалах справи доказам і встановленим обставинам (несвоєчасне проведення розрахунку з працівником при звільненні), а також оцінивши доводи касаційної скарги, вважає, що наведені заявником аргументи не свідчать про наявність підстав для перегляду у касаційному порядку судових рішень у цій справі.
Незгода заявника з встановленими судами обставинами та правовою оцінкою наявних у матеріалах справи доказів при вирішенні спору про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, суми індексації заробітної плати та моральної шкоди не свідчить про фундаментальне значення вирішених у цій справі питань для формування єдиної правозастосовчої практики. Доводи КП «Універс» про те, що справа має виняткове значення для заявника, є необґрунтованими.
Отже, випадків, за наявності яких судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб,підлягають касаційному оскарженню, у цій справі не встановлено Верховним Судом.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З урахуванням наведеного, оскільки КП «Універс» подало касаційну скаргу на судові рішення, що згідно з положеннями ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у цій справі належить відмовити. 
Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою комунального підприємства «Універс» Запорізької обласної ради на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21 березня 2024 року та постановуЗапорізького апеляційного суду від 23 травня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Готель «Україна» Запорізької обласної ради, комунального підприємства «Універс» Запорізької обласної ради, про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, суми індексу інфляції та моральної шкоди.
Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали надіслати особі, яка подала касаційну скаргу. 
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                           Є. В. Синельников
                                                                                                  О. В. Білоконь
                                                                                                  Н. Ю. Сакара