КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
Апеляційне провадження                                                               Доповідач - Кафідова О.В.
№ 33/824/1768/2024                                  
                                      
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И
м. Київ                                                                                         Справа №359/898/24
29 березня 2024 року  Київський апеляційний суд у складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ - Кафідової О.В.
при секретарі - Смолко А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1  та апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 лютого 2024 року  у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 124 КУпАП
в с т а н о в и в:
Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 лютого 2024 року ОСОБА_1 звільнено від адміністративної відповідальності та оголошено усне зауваження.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито.
Не погоджуючись з такою постановою суду першої інстанції, 29 лютого 2024 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 лютого 2024 року та закрити провадження у справі.
Апеляційну скаргу апелянт обґрунтовує тим, що постанова суду першої інстанції ґрунтується не на достовірно встановлених юридичних фактах, а на уявній «загальній картині» події ДТП, змальованій на підставі нікчемної схеми і без ретельного аналізу матеріалів справи.
Крім того, не погоджуюсь з постановою суду першої інстанції, 04 березня 2024 року потерпілий ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати частково постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 лютого 2024 року, а саме в частині звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з оголошенням йому усного зауваження, та закриття провадження у справі, та прийняти нову постанову, згідно з якою накласти адміністративне стягнення, передбачене санкцією статті 124 КУпАП та зазначити, що своїми діями ОСОБА_1 , окрім порушення ним вимог пункту 10.4 Правил дорожнього руху України, також здійснив порушення вимог пункту 2.3 б) Правил дорожнього руху України, у решті оскаржувану постанову залишити без змін.
Апеляційну скаргу апелянт ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що постанова суду першої інстанції є необґрунтованою та такою, що не повною мірою відповідає вимогам закону, зазначив, що звільнення водія ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, з урахуванням категоричного невизнання ним своєї вини, не буде стримуючим фактором для вчинення ним повторних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху.
У судовому засіданні ОСОБА_1 вимоги апеляційної скарги підтримав, що приніс нову схему дорожньо-транспортної пригоди, яку вважає вірною, просив її врахувати, скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності  та закрити провадження за відсутності в його діях порушень правил дорожнього руху .
 У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 та його захисник Ліляков Олексій Анатолійович вимоги своєї апеляційної скарги підтримали, просили задовольнити в повному об`ємі.
Заслухавши доповідь судді  Кафідової О.В., пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення,  проаналізувавши доводи апеляційних скарг, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права, свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
За змістом ст.124 КУпАП відповідальність за вказаною статтею наступає у випадку порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Тобто, умовою відповідальності за вказаною нормою є сукупність наступних обставин: встановлення факту порушення особою ПДР, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу (засобів) чи іншого майна, а також причинно-наслідковий зв`язок між порушенням ПДР і виявленими пошкодженнями.
Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, така підтверджується сукупністю зібраних та перевірених суддею першої інстанції доказів, яким надано належну оцінку.
Так, висновок судді про скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується доказами у справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №632507 від 13.01.2024, з якими правопорушник ознайомлений та який ним власноручно підписано (а.с.2); схемою ДТП, яка сталася 13.01.2024 (а.с.3); письмовими поясненнями учасників ДТП (а.с.4,5); фото-додатком (а.с.6); відеозаписом (а.с.7); поданими схемами обома учасникам и ДТП та фотоілюстрацій.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та схеми з місця ДТП, ні ОСОБА_1 , ні ОСОБА_2 своїх заперечень або зауважень не зазначили до протоколу про адміністративне правопорушення та схеми з місця ДТП. 
Наявний у матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення серії      ААД №632507 від 13.01.2024 складений щодо   ОСОБА_1 за своєю формою та змістом відповідає вимогам ст.256 КУпАП, є належним та допустимим доказом, а тому доводи скаржника ОСОБА_1 в цій частині є безпідставними.
Щодо посилань апелянта ОСОБА_2 на закриття справи судом першої інстанції у зв`язку із малозначністю діяння, суд апеляційної інстанції приходить до наступного.
Відповідно до ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Згідно зі ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Судом першої інстанції під час ухвалення постанови було враховано зазначені норми КУпАП, характер вчиненого правопорушення, дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, наслідки вчиненого правопорушення та ступінь вини, відсутність обтяжуючих та наявність пом`якшуючих обставин вчинення правопорушення, зокрема, те, що транспортні засоби отримали не значні пошкодження та тяжких наслідків не настало.
При перевірці справи в апеляційній інстанції не було виявлено порушень судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке б могло потягти за собою зміну чи скасування постанови. 
Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції є законною, вмотивованою, підстав для її скасування апеляційним судом не встановлено, у зв`язку з чим апеляційні скарги слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.294 КУпАП , апеляційний суд,-
 
п о с т а н о в и в:
 
Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 лютого 2024 року залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 лютого 2024 року залишити без задоволення.
Постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 лютого 2024 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Суддя