Справа № 442/7529/23                         Головуючий у 1 інстанції: Крамар О.В. 
Провадження № 22-ц/811/3671/23                 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

11 квітня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі: 
головуючого судді: Шандри М.М.
суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А.
розглянувши у м. Львові у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , в якому просила суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дочки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно в твердій грошовій сумі – 10 000,00 грн, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. 
В обґрунтування позову покликалася на те, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 08.05.2014, який розірвано на підставі рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21.07.2023. Від шлюбу у сторін народилася дочка – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні. Оскільки відповідач не виконує свого обов`язку по утриманню дитини, позивачка змушена звернутися до суду із цим позовом. На підставі наведеного просила позов задовольнити. 
Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16.11.2023 позов задоволено частково.
Стягнуто із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання: дочки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2500,00 грн щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.10.2023 і до досягнення дитиною повноліття.
В решті позову – відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь  держави – 1073,60 грн судового збору.
Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.
Рішення суду оскаржила ОСОБА_1 .
В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема звертає увагу, що відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження неможливості сплачувати аліменти у розмірі 10 000,00 грн, а суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення, на власний розсуд визначив розмір аліментів, який є недостатнім для утримання дитини. Вказує, що відповідач працює за кордоном та отримує дохід близько 2000,00 Євро щомісячно, тому має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у вказаному нею розмірі. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.
ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив скаргу залишити без задоволення, а рішення суду – без змін.
Згідно ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).
Згідно із 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам відповідає.
Встановлено, що сторони у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 08.05.2014, який розірвано на підставі рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21.07.2023 у справі № 442/4272/23.
Від шлюбу у сторін народилася дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 . Дочка сторін проживає із позивачкою та перебуває на її утриманні. 
У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до частин першої-другої статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів – це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини.
Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України).
Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
При цьому, в силу наведених вище вимог закону, на обох батьків у рівній мірі покладається забезпечення дитині належного утримання до досягнення нею віку вісімнадцяти років.
Частиною першою – четвертою статті 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Аналогічні положення щодо обов`язку доказування і подання доказів містяться у статті 81 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст. 81 ЦПК України).
Колегія суддів погоджується із визначеним судом розміром присуджених аліментів, зважаючи на рівність обов`язків обох батьків щодо матеріального утримання дитини та встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для дітей відповідного віку. На думку колегії суддів, такий розмір відповідає критеріям необхідності та достатності для забезпечення гармонійного розвитку дитини сторін.
Доводи позивачки про те, що дохід відповідача становить близько 2000,00 Євро, є припущеннями, жодних підтверджень таких доходів ОСОБА_2 матеріали справи не містять. Крім цього позивачкою не надано доказів на підтвердження наявності підстав для визначення розміру аліментів у розмірі 10 000,00 грн щомісячно.
Доводи апеляційної скарги правильних висновків районного суду не спростовують. 
Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення – без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, 
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16 листопада 2023 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 11.04.2024
Головуючий                                                        
Судді