ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

15 квітня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 160/19546/23	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Бишевської Н.А. (доповідач),
                               суддів:  Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,     
розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпро 
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2023 року
у справі № 160/19546/23
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області
про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2023 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, у якому просив:
-визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо відмови у призначенні позивачу пенсії за вислугу років згідно з п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» виходячи з вислуги років 35 років 11 місяців 01 день та виплати заборгованості з 25.05.2023;
-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області призначити та перерахувати з 25.05.2023 позивачу пенсію за вислугу років згідно з п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» виходячи з вислуги років 35 років 11 місяців 01 день та виплатити заборгованість з 25.05.2023. 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2023 року у справі № 160/19546/23 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії – задоволено:
- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо відмови у перерахунку позивачу пенсії за вислугу років згідно з п. «а» ч.1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» виходячи з вислуги років 35 років 11 місяців 01 день;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити з 25.05.2023 позивачу перерахунок та виплату пенсії за вислугу років згідно з п. «а» ч.1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» виходячи з вислуги років 35 років 11 місяців 01 день, з урахуванням раніше виплачених сум.
Судом зазначено, що пільгове обчислення вислуги років та пільгових умов призначення пенсії для визначених законом осіб у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, встановлено статтею 17-1 Закону №2262 та передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393. Відтак, застосування лише положень пункту «а» ч.1 статті 12 Закону №2262 при обрахунку вислуги років для призначення пенсії особі, яка проходила службу, зокрема в національній поліції, без врахування положень статті 17-1 Закону №2262 є неправомірним та таким, що порушує встановлені гарантії його прав на пільгове пенсійне забезпечення, що є неприпустимим. Суд не прийняв до уваги посилання відповідача на постанови Верховного Суду у справах №295/6301/17, №161/4876/17, №725/1959/17 та №360/1432/19, оскільки Верховний суд у постанові від 03.03.2021 у справі №805/3923/18-а зазначив наступне: «з метою приведення судової практики до єдиного тлумачення та застосування норм Закону №2262 у частині призначення пенсії за вислугу років, враховуючи пільгове нарахування стажу, колегія суддів вважає за необхідне відступити від правових висновків, викладених у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19.09.2018 у справі №725/1959/17, від 27.03.2018 у справі №295/6301/17. Отже, є необґрунтованим висновок суду апеляційної інстанції про те, що визначальною для набуття права на призначення пенсії за вислугу років є саме календарна вислуга років, оскільки цей висновок ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини». Таким чином, на думку суду посилання відповідача на необхідність врахування виключно календарної вислуги років не ґрунтується на вимогах закону. Отже, суд дійшов висновку, що вислуга у пільговому обчисленні має враховуватися при призначенні пенсії згідно з пунктом «а» ч.1 ст.12 Закону №2262. Суд встановив, що відповідачем не доведено правомірності його дій, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
Не погодившись з рішенням суду, Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області подало апеляційну скаргу, згідно якої скаржник просить скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2023 року у справі № 160/19546/23, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. 
Скаржник вказує, що на день звільнення з Національної поліції України календарна вислуга позивача складає 24 роки, що є недостатнім для обчислення пенсії відповідно до пункту «а» ст.12 Закону №2262. Вважає, що тривалість вислуги у пільговому обрахуванні використовується при розрахунку розміру пенсії, а не для визначення права особи на той чи інший вид пенсії. Скаржник зазначає, що в спірному випадку він діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вбачає підстави для задоволення апеляційної скарги, та зазначає:
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, позивач є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою від 18.10.2021 №1216-5000405004, яка міститься в матеріалах справи.
Позивач проходив службу у Національній поліції в Луганській області. Наказом ГУ НП в Луганській області від 28.12.2020 №1497о/с відповідно до пункту 2 частини 1 статті 77 (через хворобу) Закону України «Про Національну поліцію» позивач звільнений зі служби в поліції.
В наказі зазначено, що станом на день звільнення вислуга років позивача становить:
- у календарному обчисленні 24 роки 00 місяців 23 дні;
- у пільговому обчисленні (без урахування календарної вислуги) 11 років 10 місяців 08 днів;
- загальний трудовий стаж 33 роки 00 місяців 15 днів.
Судом встановлено та сторонами не заперечується, що позивачу призначено пенсію відповідно до п. «б» ч.1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
З матеріалів справи вбачається, що 25.05.2023 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення/перерахунок пенсії на підставі п. «а» ч.1 ст. 12 Закону №2262.
Відповідач листом від 07.06.2023 №3766-3931/Л-02/8-1200/23 повідомив позивача, що розмір пенсії обчислено на підставі документів, зокрема, щодо тривалості вислуги років, наданих уповноваженим структурним підрозділом Національної поліції в Луганській області.
Також, в листі зазначено, що про відсутність повноважень в органів ПФУ самостійно перевизначати тривалість вислуги років позивачу було надано роз`яснення листом від 17.02.2023 №899-721/Л-02/8-1200/23.
Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.
Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон №2262-ХІІ) визначено умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.
Стаття 2 Закону №2262-ХІІ визначає, що військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.
Приписами пункту «а» статті 12 Закону № 2262-XII передбачено, що пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.
Відповідно до статті 17-1 Закону № 2262-XII порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Кабінетом Міністрів України видано постанову від 17 липня 1992 р. № 393.
Згідно з пунктом 2-1 Постанови № 393 в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №119 «Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), для призначення пенсій обчислення календарної вислуги років проводиться згідно з пунктами 1 і 2 цієї постанови.
Пункт 3 вищезгаданої постанови визначає, що до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за півтора місяці у військових частинах і підрозділах внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії з охорони дипломатичних представництв, консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних організацій в Україні, у підрозділах Управління державної охорони, Служби судової охорони, що визначаються в установленому порядку, а також у підрозділах спеціального призначення Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, установ виконання покарань органів внутрішніх справ, воєнізованих формуваннях Державної кримінально-виконавчої служби, у частинах і підрозділах (загонах) спеціального призначення внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії та у підрозділах міліції особливого призначення за Переліком посад і умовами (в порядку), що визначаються керівниками відповідних міністерств і відомств.
Колегія суддів звертає увагу, що після прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 119 «Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393», виходячи з положень статті 12 Закону №2262-XII, пунктів 1 та 2-1 Постанови № 393 календарна вислуга застосовується для призначення пенсії за вислугу років, а пункт 3 постанови №393 визначає, що певні періоди, зокрема час проходження служби у військових частинах і підрозділах внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії з охорони дипломатичних представництв, консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних організацій в Україні, у підрозділах Управління державної охорони, Служби судової охорони, що визначаються в установленому порядку, а також у підрозділах спеціального призначення Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, установ виконання покарань органів внутрішніх справ, воєнізованих формуваннях Державної кримінально-виконавчої служби, у частинах і підрозділах (загонах) спеціального призначення внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії та у підрозділах міліції особливого призначення за Переліком посад і умовами (в порядку), що визначаються керівниками відповідних міністерств і відомств, підлягають пільговому обчисленню для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови.
Отже, згідно законодавством, чинним на час виникнення спірних відносин у цій справі, необхідною умовою для призначення пенсії згідно приписів пункту «а» статті 12 Закону № 2262-XII є наявність необхідної календарної вислуги років.
Вказаний висновок узгоджується з висновками   Верховного Суду, викладеними у постановах від 31 серпня 2023 року у справі № 200/4951/22, від 11 вересня 2023 року у справі № 480/4827/22, від 07 вересня 2023 року у справі № 560/9478/22, від 15 вересня 2023 року у справі № 380/10714/22 та від 18 жовтня 2023 року у справі № 360/17/23.
Апеляційним судом встановлено, що наказом ГУ НП в Луганській області від 28.12.2020 №1497о/с відповідно до пункту 2 частини 1 статті 77 (через хворобу) Закону України «Про Національну поліцію» позивач звільнений зі служби в поліції.
Згідно вищевказаного наказу станом на день звільнення вислуга років позивача становить: у календарному обчисленні 24 роки 00 місяців 23 дні; у пільговому обчисленні (без урахування календарної вислуги) 11 років 10 місяців 08 днів; загальний трудовий стаж 33 роки 00 місяців 15 днів.
Отже, календарна вислуга років позивача становить менше 25 років.
Виходячи з положень статті 12 Закону №2262-XII, пунктів 1 та 2-1 Постанови № 393, апеляційний суд дійшов висновку, що вислуга років позивача станом на день звільнення у календарному обчисленні - 24 роки 00 місяців 23 дні є недостатньою для призначення позивачу пенсії згідно пункту «а» частини першої статті 12 Закону № 2262-XII.
Відтак, знайшли своє підтвердження доводи скаржника про те, що у позивача відсутнє право на призначення йому пенсії згідно з пунктом «а» ст. 12 Закону №2262, у зв`язку з чим скаржник відмовляючи позивачу діяв правомірно.
Натомість, суд першої інстанції помилково вважав, що відмовляючи позивачу, відповідач діяв протиправно, оскільки вислуга у пільговому обчисленні має враховуватися при призначенні пенсії згідно з пунктом «а» ст.12 Закону №2262-XII.
Підсумовуючи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду справи не дослідив обставини, які мають значення для справи, неправильно застосував норми права, що відповідно до ст. 317 КАС України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову. 
Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 317, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2023 року у справі № 160/19546/23 - задовольнити.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2023 року у справі № 160/19546/23 – скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені ст.ст.328,329 КАС України. 
   
Головуючий - суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      Я.В. Семененко