Справа № 161/14462/23 	Головуючий у 1 інстанції: Присяжнюк Л. М. 	
Провадження № 22-ц/802/555/24  	  Доповідач: Матвійчук  Л. В.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
23 травня 2024 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Матвійчук Л. В.,
суддів - Федонюк С. Ю., Осіпука В. В., 
з участю секретаря судового засідання – Савчук О. В.,
представника відповідача – ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Волиньобленерго», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 , про визнання протиправним та скасування рішення за апеляційною скаргою третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 грудня 2023 року,
                                          В С Т А Н О В И В:
У серпні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що актом про порушення № 000175 від 17 січня 2022 року встановлено самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів до електромережі оператора розподілу з порушенням схеми обліку за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивач зазначав, що згідно з протоколом № 122 засідання комісії з розгляду актів про порушення правил користування електроенергією Приватного акціонерного товариства (далі – ПрАТ) «Волиньобленерго» від 25 січня 2022 року на підставі акту про порушення № 000175 від 17 січня 2022 року йому нараховано до сплати 70 757 грн 68 коп. за необліковану електричну енергію, у зв`язку із самовільним підключенням електроустановки до електромережі.
Позивач вважає, що рішення комісії, яке оформлено протоколом від 25 січня 2022 року №122, є протиправним, оскільки він не є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , не зареєстрований та не проживає у ній. Крім того не погоджується з розрахунком збитків, оскільки вважає, що під час його здійснення були взяті невірні відомості про матеріал з якого був виготовлений провід, яким здійснено самовільне підключення до мережі (алюміній замість міді).
Ураховуючи наведене, ОСОБА_2 просив суд визнати протиправним та скасувати рішення комісії з розгляду актів про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії ПрАТ «Волиньобленерго», яке оформлено протоколом від 25 січня 2022 року № 122 на підставі акту про порушення №000175 від 17 січня 2022 року щодо нарахування йому обсягу та вартості необлікованої електроенергії у розмірі 70 757 грн 68 коп., а також стягнути з відповідача на свою користь понесені по справі судові витрати по сплаті судового збору.
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 грудня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, у якій покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов ОСОБА_2 задовольнити.
Відзивів на апеляційну скаргу позивач та відповідач не подавали.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. 23 травня 2024 року засобами електронної пошти подала до апеляційного суду заяву у якій просила розгляд справи проводити за її відсутності та за відсутності її представника. 
Колегія суддів вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності третьої особи та її представника відповідно до вимог ст. 372 ЦПК України, оскільки їх неявка в судове засідання апеляційної інстанції не перешкоджає розгляду справи.
Згідно із частинами 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Судом першої інстанції встановлено, що актом про порушення № 000175 від 17 січня 2022 року працівниками відповідача ПрАТ «Волиньобленерго» встановлено самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів до електромережі оператора розподілу з порушенням схеми обліку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.13, 14).
Згідно з протоколом № 122 засідання комісії з розгляду актів про порушення правил користування електроенергією ПрАТ «Волиньобленерго» від 25 січня 2022 року на підставі акту про порушення нараховано до сплати ОСОБА_2 70 757 грн 68 коп. за необліковану електричну енергію, у зв`язку із самовільним підключенням електроустановки до електромережі (а.с.17).
Судом також встановлено, що у провадженні Луцького міськрайонного суду Волинської області перебувала цивільна справа № 161/6771/22 за позовом ПрАТ «Волиньобленерго» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості у задоволенні якого постановою Волинського апеляційного суду від 21 вересня 2023 року відмовлено. Апеляційним судом під час розгляду зазначеної цивільної справи встановлено, що ОСОБА_2 не є ні власником, ні користувачем квартири за адресою: АДРЕСА_1 , він не користувався послугами ПрАТ «Волиньобленерго», а тому не повинен відповідати за порушення, виявлені при огляді спірного житлового приміщення, отже, і протокол від 25 січня 2022 року засідання комісії з розгляду акту про порушення № 000175 від 17 січня 2022 року не має юридичного значення для вирішення питання про цивільну відповідальність цієї особи.
Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_2 свої вимоги мотивував тим, що рішення комісії, яке оформлено протоколом від 25 січня 2022 року № 122, є протиправним, оскільки він не є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , не зареєстрований та не проживає у ній, а тому таке рішення підлягає скасуванню.
Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що оспорюване рішення відповідача не створює для позивача будь-яких юридичних наслідків, а саме прав та обов`язків, а також не зачіпає його законних інтересів, оскільки він не є ні власником, ні користувачем згаданої квартири, а тому не може нести відповідальності за самовільне підключення електроустановки в цій квартирі. Наведене є окремою підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки ОСОБА_2 не є належним позивачем, а право оскаржити спірне рішення відповідача має власник квартири, як особа, прав та законних інтересів якої воно безпосередньо стосується.
Колегія суддів апеляційного суду вважає, що такий висновок суду першої інстанції узгоджується з матеріалами справи та вимогами закону.
Частиною 4 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Отже, обставини встановлені постановою Волинського апеляційного суду від 21 вересня 2023 року у справі № 161/6771/22, ухваленою за участю тих самих сторін, є преюдиційними під час розгляду цієї справи та повторному доказуванню не підлягають.
Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Отже, судовому захисту підлягають лише порушене, невизнане або оспорюване право особи, а також її законний інтерес.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із частинами 5-7 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також в інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Так, постановою Волинського апеляційного суду від 21 вересня 2023 року у справі № 161/6771/22  відмовлено у позові ПрАТ «Волиньобленерго» до ОСОБА_2 про стягнення 70 757 грн 68 коп. за необліковану електричну енергію, у зв`язку із самовільним підключенням електроустановки до електромережі на підставі оспорюваного рішення ПрАТ «Волиньобленерго», а тому цим рішенням права та законні інтереси позивача не порушені та не підлягають судовому захисту. 
Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду про відмову у позові ОСОБА_2 є законним та обґрунтованим.
У своїх доводах апеляційної скарги третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_3 вказувала, що у зв`язку з тим, що суд не визнав протиправним та не скасував рішення комісії з розгляду актів про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії ПрАТ «Волиньобленерго», яке оформлено протоколом від 25 січня 2022 року № 122 на підставі акту про порушення № 000175 від 17 січня 2022 року щодо нарахування ОСОБА_2 обсягу та вартості необлікованої електроенергії у розмірі 70 757 грн 68 коп., і це стало підставою для подання ПрАТ «Волиньобленерго» до неї, як власника квартири за адресою: АДРЕСА_1 , позову про стягнення зазначеної суми боргу на підставі згаданого рішення комісії. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 лютого 2024 року у справі №161/2880/24 відкрито провадження. Вважає, що оскільки рішення комісії прийнято саме щодо ОСОБА_2 , то він має право бути позивачем у цій справі.
Однак, наведені третьою особою в апеляційній скарзі доводи колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки спростовуються встановленими у цій справі обставинами, а також преюдиційними обставинами у справі №161/6771/22 за позовом ПрАТ «Волиньобленерго» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, у задоволенні якого постановою Волинського апеляційного суду від 21 вересня 2023 року відмовлено. 
Водночас третя особа ОСОБА_3 не позбавлена права доводити в межах пред`явленого до неї ПрАТ «Волиньобленерго» позову обставин щодо відсутності обов`язку сплачувати борг за необліковану електричну енергію у розмірі 70 757 грн 68 коп. згідно з рішенням комісії з розгляду актів про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії ПрАТ «Волиньобленерго», яке оформлено протоколом від 25 січня 2022 року № 122 на підставі акту про порушення № 000175 від 17 січня 2022 року.
Інші доводи апеляційної скарги про невідповідність рішення суду першої інстанції фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, не впливають на законність рішення суду та не містять підстав для його скасування. 
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстави для його зміни чи скасування відсутні.
Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд                                                 
                                      У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 залишити без задоволення.
Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 грудня 2023 року у цій справі залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду упродовж тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя

Судді: