КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
    03680 м. Київ , вул. Солом`янська, 2-а 

Апеляційне провадження № 33/824/638/2024
Справа № 757/24500/23
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

01 березня 2024 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Ящук Т.І., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Печерського районного суду міста Києва  від 04 вересня 2023 року  
про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає: АДРЕСА_1 ,
 
встановив:
 
Постановою Печерського районного суду м. Києва  від 04 вересня 2023 року  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 30 травня 2023 року о 21.40 год. у м. Києві на перехресті вул. М. Грушевського та Петрівської алеї, керував автомобілем «Mercedes-Benz», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: порушення мови, запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з постановою суду,  ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Печерського районного суду м. Києва від 04 вересня 2023 року, провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд не з`ясував всіх фактичних обставин справи, не дослідив і не надав належної оцінки наявним у справі доказам та обставинам, спрощено підійшов до розгляду справи, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому розгляду. Вказує, що в матеріалах справи не містяться належні та допустимі докази, що підтверджують факт порушення водієм «Mazda3», державний номерний знак НОМЕР_2 , правил дорожнього руху. Матеріали відеозапису, які долучені до матеріалів справи, є обрізаними, зокрема, відсутній відеозапис відмови від проходження медичного огляду після ДТП. 
Крім того, ним 04.09.2023 року було направлено на електронну адресу суду заяву про перенесення судового засідання та з проханням не розглядати справу без його участі разом з електронним листком непрацездатності. Однак, суд не врахував обставини і не надав можливості надати суду додаткові докази.
 
Одночасно в апеляційній скарзі поставлено питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду м. Києва  від 04 вересня 2023 року, з огляду на те, що апеляційна скарга була подана протягом десяти днів з дня винесення оскаржуваної постанови, але з незалежних причин не була прийнята судом першої інстанції для направлення. 
Відповідно до положень ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин. Поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження є обставини, що об`єктивно перешкоджали особі, яка має право на оскарження постанови, вчасно подати апеляційну скаргу.
Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувану постанову було винесено Печерським районним судом м. Києва 04 вересня 2023 року за відсутності особи, відносно якої складено протокол, ОСОБА_1 
13.09.2023 року ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою на постанову Печерського районного суду міста Києва від 04 вересня 2023 року.
Згідно з відомостями Укрпошти, що додані до апеляційної скарги, 18.09.2023 року відправлення не вручене під час доставки: інші причини; 20.09.2023 року відправлення вручено особисто.
22 вересня 2023 року  ОСОБА_1 повторно звернувся з апеляційною скаргою на постанову Печерського районного суду міста Києва від 04 вересня 2023 року.
Вивчивши матеріали справи, з метою забезпечення права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на апеляційне оскарження судового рішення, вважаю клопотання про  поновлення строку на апеляційне оскарження обґрунтованим, тому його слід задовольнити та поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду м. Києва  від 04 вересня 2023 року.
 
Як вбачається з матеріалів справи, судові засідання по розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 апеляційним судом призначались неодноразово, проте за клопотаннями скаржника розгляд справи було відкладено.
Так,  перше судове засідання у даній справі було призначено апеляційним судом на 10 листопада 2023 року. 09 листопада 2023 року ОСОБА_1 подав заяву про перенесення розгляду справи у зв`язку з перебуванням 10 листопада 2023 року за межами м. Києва, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 01 грудня 2023 року.
 30 листопада 2023 року  ОСОБА_1 подав заяву про перенесення розгляду справи у зв`язку з перебуванням 01 грудня 2023 року за межами м. Києва, у зв`язку з чим розгляд справи перенесено на 15 грудня 2023 року. 
В судове засідання 15 грудня 2023 року з`явився ОСОБА_1 та його захисник Золотухін В.В., який заявив клопотання про перенесення розгляду справи для ознайомлення з матеріалами справи. Клопотання було судом задоволено та відкладено розгляд справи на 26 січня 2024 року. Судове  засідання, призначене на 26 січня 2024 року, знято з розгляду у зв`язку з перебуванням судді у відпустці, наступний розгляд призначено на 16 лютого 2024 року.  
15 лютого 2024 року  ОСОБА_1 подав заяву про перенесення розгляду справи, призначеного на 16 лютого 2024 року,  у зв`язку з тим, що він захворів, додавши копію електронного листка непрацездатності від 14.02.2024 року. Клопотання було судом задоволено та розгляд справи відкладено на  01 березня 2024 року. 
В судове засідання 01 березня 2024 року ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, засобами електронного зв`язку надіслав заяву про перенесення розгляду справи у зв`язку зі службовим відрядженням до м. Харкова. 
 
Відповідно до ст. 292 КУпАП, скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення розглядається правомочними органами (посадовими особами) в десятиденний строк з дня її надходження, якщо інше не встановлено законами України.
Відповідно до ч.6 ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
Виходячи із положень ч.6 ст. 294 КУпАП, враховуючи неодноразову неявку ОСОБА_1 в судові засідання,  відсутність даних про причини неявки в судове засідання його захисника Золотухіна В.В., за клопотанням якого також розгляд справи було відкладено 15 грудня 2023 року, судом визнано за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .
 
Дослідивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги та переглянувши відеоматеріали досліджуваних подій за участю водія ОСОБА_1 , вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
За положеннями ч.7 ст.294 КУпАП, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення  справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.
Суд, відповідно до  ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - відмова від проходження в установленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, всупереч п. 2.5  Правил дорожнього руху України - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.ст. 283, 284 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.
 
З матеріалів справи вбачається, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 268105, водій ОСОБА_1 30.05.2023 о 23 год. 25 хв. в м.Києві на перехресті вул. М. Грушевського та Петрівської алеї керував автомобілем «Mercedes-Benz», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: порушення мови, запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Даний протокол за своїм змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та складений в силу ст. 255 КУпАП уповноваженою на те особою - інспектором  взводу 2 роти 3 батальйону 2 полку 1 УПП в м.Київ ДПП капралом поліції Пуменко В.О.
Зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1  ознайомився, про що свідчить його підпис.
Будь-яких пояснень ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення не містить.
Судом апеляційної інстанції переглянуто відеозапис з нагрудної камери працівника поліції щодо досліджуваних подій.
Так, з відеозапису вбачається, що події розпочинаються з оформлення ДТП. Під час спілкування та відібрання пояснень щодо обставин ДТП, працівник поліції запропонував, зокрема, ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або в медичному закладі у лікаря нарколога, оскільки вбачав у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 відповів відмовою. 
Працівник поліції роз`яснив водію наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, а саме те, що буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП. Працівник поліції  повторно та неодноразово пропонував ОСОБА_1 в присутності його адвоката  пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Драгер або в медичному закладі у лікаря нарколога, на що ОСОБА_1 відмовлявся. Працівником поліції відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП та ознайомлено з його змістом. 
Вивчивши матеріали справи, переглянувши відеозапис з нагрудної камери працівника поліції щодо досліджуваних подій, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що працівниками поліції було дотримано всіх законних вимог щодо їх дій при складанні адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 , порушень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду,  затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, виявлено не було.
Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого,  зобов`язаний:
- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;
- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.
Відповідно до вимог п. 2.5. ПДР України,  водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за статтею 130 КУпАП настає виключно за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, є порушенням вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України і утворює самостійний склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
Поліцейські, виявивши у водія ознаки сп`яніння (алкогольного або наркотичного), які свідчать про зниження уваги та швидкості реакції водія, з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, зобов`язані вчинити дії по перевірці стану водія на предмет дотримання водієм вимог підпунктів "а" та "б" пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, а водій відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху повинен на вимогу працівника поліції - пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідно до ч. 2-6 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно з п.п 2, 6, 7 Розділу І Інструкції №1452/735 від 9 листопада 2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України  є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Огляд на стан сп`яніння проводиться:  поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
 
Відеозаписом подій, наявним в матеріалах справи, який є об`єктивним доказом у справі, незалежним від суб`єктивного сприйняття будь-якої особи, чітко зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі, що відповідає положенням ст. 266 КУпАП та є належним та допустимим доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, тому доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.
Отже, ОСОБА_1 особисто відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці ДТП за допомогою приладу Драгер, так і у медичному закладі охорони здоров`я у лікаря нарколога, що зафіксовано технічними засобами відеозапису. 
У даному  випадку дії працівників поліції відповідають вимогам ст. 266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
Доводи апеляційної скарги про те, що відсутній відеозапис відмови від проходження медичного огляду після ДТП, апеляційний суд відхиляє, оскільки  відповідно до наявного в матеріалах справи відеозапису  з нагрудної камери працівника поліції вбачається, зокрема, що починаючи з 41-ї хвилини відеозапису, поліцейській двічі пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці або у медичному закладі у лікаря-нарколога, оскільки у ОСОБА_1 вбачаються явні ознаки алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 двічі відповів : « я відмовляюсь»
Таким чином, на відеозаписі зафіксовані  обставини адміністративного правопорушення в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та винуватості  ОСОБА_1 у його вчиненні за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.  
Враховуючи викладене, судом першої інстанції відповідно до ст. 280 КУпАП належним чином встановлено обставини, що мають значення для правильного вирішення цієї справи, та досліджено докази, наявні в матеріалах справи, на підставі яких зроблено обґрунтований висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги  щодо незадоволення судом першої інстанції клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи, з огляду на що він був позбавлений можливості подати до суду додаткові докази, - апеляційний суд відхиляє, оскільки з матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції дана справа  призначалась до розгляду в судове засідання тричі : на 17 серпня, на  24 серпня  та 04 вересня 2023 року.
17 серпня 2023 року та 24 серпня 2023 року розгляд справи було відкладено судом першої інстанції за клопотаннями ОСОБА_1 від 16 серпня 2023 року та від 23 серпня 2023 року про те, що у призначений судом час він буде перебувати за межами міста Києва. З огляду на викладене, у ОСОБА_1 було достатньо часу для подання будь-яких доказів. При цьому ні до апеляційної скарги, ні у період розгляду судом апеляційної інстанції даної справи з 10 листопада 2023 року по 01 березня 2024 року жодних додаткових доказів ОСОБА_1 подано не було.
З огляду на вищенаведене, перевіривши наявні у справі докази, доводи, наведені в апеляційній скарзі, не спростовують правильності та законності постанови судді Печерського районного суду м. Києва  від 04 вересня 2023 року, а тому не можуть бути визнані обґрунтованими та бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .
Враховуючи вище наведене, в сукупності досліджених доказів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.5  ПДР України, тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно відхилити, а постанову суду - залишити без змін. 
Керуючись ст. 294 КУпАП,  
постановив:
 
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Печерського районного суду міста Києва  від 04 вересня 2023 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову судді Печерського районного суду міста Києва  від 04 вересня 2023 року  про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду                                           Т.І. Ящук