Справа № 991/1196/24
Провадження 1-кп/991/12/24

У Х В А Л А 
іменем України

07 травня 2024 року                                                                         м.Київ 

Вищий антикорупційний суд у складі: 
головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , 
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
розглянувши клопотання захисника ОСОБА_6  про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні № 52023000000000096 від 01.03.2023 за обвинуваченням 
ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Донецьк, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 15 частиною 4 статті 27 частиною 4 статі 369, частиною 2 статті 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

1.На розгляді Вищого антикорупційного суду перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №52023000000000096 від 01.03.2023 за обвинуваченням  ОСОБА_9  у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 15 частиною 4 статті 27 частиною 4 статі 369, частиною 2 статті 190 КК України.
1.1.Під час підготовчого судового засідання захисник ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_6 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу. 
1.2.Клопотання мотивоване тим, що ухвалою слідчого судді від 28.07.2023 до ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 805 200 грн з покладенням обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 КПК України, строком до 24.09.2023. ОСОБА_9 02.08.2023 вніс заставу. Строк дії покладених на ОСОБА_9 обов`язків закінчився 24.09.2023. Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 29.09.2023 частково задоволено клопотання детектива НАБУ про зміну запобіжного заходу. На ОСОБА_9 покладено додаткові обов`язки строком на два місяці в межах строку досудового розслідування. Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 06.11.2023 частково задоволено клопотання захисника про зміну запобіжного заходу, зменшено заставу з 805 200 грн до 671 000 грн. Строк дії покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків 29.11.2023 закінчився. Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 07.02.2024 частково задоволено клопотання захисника про зміну запобіжного заходу, зменшено заставу з 671 000 грн до 575 320 грн. Отже, наразі відносно ОСОБА_9 діє запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 575 320 грн без покладених слідчим суддею обов`язків. 
1.3.Захисник вважає, що наявні підстави для зміни запобіжного заходу ОСОБА_9 , оскільки останній має бездоганну процесуальну поведінку протягом майже восьми місяців досудового розслідування після повідомлення про підозру та судового провадження в суді першої інстанції. Він з`являвся за першою вимогою до детектива, прокурора, слідчого судді, суду, жодним чином не перешкоджав слідству та судовому провадженню. ОСОБА_9 та його захисники перебували у постійному контакті з детективом НАБУ ОСОБА_10 , з`являлися для проведення слідчих дій, отримання процесуальних документів, ознайомлення із матеріалами в порядку статті 290 КПК України, отримання обвинувального акта за першою вимогою. 
1.4.На даний час ОСОБА_9 звільнений з посади Голови ДСА, є безробітним та не має жодного джерела доходу. Через скрутне фінансове становище змушений користуватися кредитними коштами. Часткове повернення застави необхідне для забезпечення нормальної життєдіяльності та задоволення побутових потреб. Разом з тим, змінилася стадія кримінального провадження, досудове слідство закінчено, наразі триває підготовче судове засідання. Зі спливом майже восьми місяців досудового розслідування після повідомлення про підозру та судового провадження в суді першої інстанції передбачені статтею 177 КПК України ризики істотно зменшились або відпали. 
1.5.На думку захисника, зменшення розміру застави повною мірою забезпечить виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, що визначені КПК України. ОСОБА_9 не відлучався за межі міста Києва, не спілкувався із визначеними ухвалою слідчого судді особами, здав до органів ДМС на зберігання свої паспорти громадянина України для виїзду за кордон, носив електронний засіб контролю.
1.6.Чинна на даний час застава у розмірі 575 320 грн фактично забезпечує лише один обов`язок обвинуваченого - прибувати за викликом до суду. Проте, зважаючи на бездоганну процесуальну поведінку ОСОБА_9 сумнівів у можливому порушенні цього обов`язку немає. Сторона захисту вважає за можливе застосувати запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 214 720,00 грн, що є максимальним розміром згідно з пунктом 2 частини 5 статті 182 КПК України (станом на момент обрання запобіжного заходу ОСОБА_9 ). 

2.В судовому засіданні учасники висловили такі позиції:
2.1.Захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтримали клопотання, просили його задовольнити.
2.2.Захисник ОСОБА_8 просив задовольнити клопотання та додатково зазначив, що у обвинуваченого ОСОБА_9 належна процесуальна поведінка, він виконує всі свої обов`язки. Обвинувачений не працює у зв`язку з тим, що на даний час розглядається поданий 05.01.2024 адміністративний позов про поновлення його на посаді, тому до того часу, поки рішення у цій справі не буде прийняте, адвокати йому рекомендували не влаштовуватися на роботу. Проте, пошук ним роботи не суперечить обраній позиції. 
2.3.Обвинувачений ОСОБА_9 підтримав доводи клопотання, просив його задовольнити та змінити йому запобіжний захід. Додатково зазначив, що до служби зайнятості за допомогою у пошуку роботи не звертався, оскільки бере участь у судових провадженнях щодо вирішення питання про поновлення на посаді. Наразі в нього скрутне матеріальне становище, користується грошовими коштами, які взяті в борг або кредитними, тому просить зменшити йому розмір застави. 
2.4.Прокурор  ОСОБА_5 заперечив щодо задоволення клопотання про зміну запобіжного заходу. Зазначив, що сторона обвинувачення з самого початку зверталася з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді застави з визначенням помірної для обвинуваченого розміру застави із врахуванням задекларованих статків. Під час досудового розслідування розмір застави слідчим суддею зменшувався два рази. Виконання обвинуваченим обов`язків зумовлено існуючим запобіжним заходом у вигляді застави, розмір якої є помірним для ОСОБА_9 , адже він володіє прихованими доходами. Ризик переховування продовжує існувати. Сторона захисту не надала жодного доказу на підтвердження того, що обвинувачений шукає роботу. Оскільки свідки ще не допитані судом, то ризик впливу на них з боку обвинуваченого актуальний. Цей ризик не залежить від того, що обвинувачений вже не займає посаду Голови ДСА, він може здійснювати вплив будучи звільненим з посади, адже цей ризик залежить від особи, а не від займаної посади.    

3.Заслухавши учасників, дослідивши клопотання, Суд дійшов таких висновків.
3.1.Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 28.07.2023 клопотання старшого детектива Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у кримінальному провадженні № 52023000000000096 від 01.03.2023 стосовно ОСОБА_9 задоволено. Застосовано запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 805 200 грн з покладенням обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 КПК України, термін дії яких визначено до 24.09.2023.
3.2.Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 29.09.2023 клопотання детектива про зміну запобіжного заходу і покладення обов`язків на підозрюваного у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 52023000000000096 від 01.03.2023, задоволено частково. Покладено на підозрюваного ОСОБА_9 додаткові обов`язки строком на два місяці в межах строку досудового розслідування.
3.3.Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 06.11.2023 клопотання адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу задоволено частково. Запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 805 200 грн змінено в частині суми застави і саме зменшено її розмір до 671 000 грн. Обов`язки, покладені на підозрюваного ОСОБА_9 ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 29.09.2023, продовжили свою дію до 29.11.2023. 
3.4.Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 07.02.2024 клопотання адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу задоволено частково. Запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 671 000 грн змінено в частині суми застави і зменшено її розмір до 575 320 грн. 
3.5.Зі змісту ухвал слідчих суддів вбачається встановлення ризиків переховування від органу досудового розслідування та суду та впливу підозрюваного на свідків.
3.6.У відповідності до частини 3 статті 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу. На підставі статті 201 КПК України обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник мають право подати клопотання про зміну запобіжного заходу. Суд зобов`язаний розглянути клопотання обвинуваченого згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
3.7.Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. У відповідності до статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
3.8.Згідно з положеннями статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
-наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
-наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
-недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Статтею 178 КПК України визначений невичерпний перелік обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу.
3.9.Під час розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу Суд не уповноважений перевіряти обґрунтованість самих підстав застосування запобіжного заходу, а заявниками не можуть ставитися під сумнів висновки, які були покладені в основу такого рішення слідчого судді. Зміна запобіжного заходу передбачає виникнення після постановлення ухвали про обрання запобіжного заходу нових обставин, які безпосередньо свідчать про зміну, зменшення чи збільшення встановлених ризиків кримінального провадження та/або впливають на виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. У зв`язку з цим реалізація права на звернення до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу обумовлена не тим, що відповідний суб`єкт не погоджується із застосованим запобіжним заходом. Інститут зміни запобіжного заходу пов`язаний з виникненням нових обставин, які впливають на виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим ризикам кримінального провадження. Суд не переглядає рішення про застосування запобіжного заходу, а на підставі наданих сторонами відомостей встановлює факти, що виникають у зв`язку з плином кримінального провадження і можуть вплинути на застосований до обвинуваченого відповідний захід або спосіб його виконання. 
3.10.Це кримінальне провадження перебуває на стадії підготовчого судового засідання. З огляду на стадію кримінального провадження та той факт, що захист не посилається на відсутність обґрунтованої підозри, Суд не вирішує питання про обґрунтованість підозри, однак оцінює критерії, визначені у статті 178 КПК України, та актуальність ризиків, передбачених пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК України, у зв`язку з доводами обвинуваченого про нові обставини, які зумовлюють зміну запобіжного заходу. 
3.11.Доводи сторони захисту в обґрунтування зміни обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу зводяться до такого: 
-сторона обвинувачення не зверталася до суду з клопотанням про продовження строку дії обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 КПК України; 
-належна процесуальна поведінка обвинуваченого; 
-відсутність ризику переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
-відсутність ризику впливу на свідків;
-скрутне матеріальне становище, відсутність джерел доходів та фінансових ресурсів для забезпечення життєдіяльності; 
-розмір застави щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається в межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

3.12.Щодо непродовження строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного, Суд зазначає таке. 
Відповідно до частини 1 статті 176, частини 1 статті 177 КПК України застава є запобіжним заходом, метою застосування якого є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам  переховуватися від суду . За частиною 1 статті 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Відповідно до вимог частини 3 статті 183 КПК України при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання. 
Запобіжний захід у вигляді застави не має визначеного строку дії та чинний до його скасування, зміни, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження.
Згідно з частиною 7 статті 42 КПК України підозрюваний, обвинувачений зобов`язаний прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб. Отже, на обвинуваченого покладаються загальні обов`язки, які визначені частиною 7 статті 42 КПК України і починають діяти, як тільки особа набуде відповідного статусу у кримінальному провадженні (після отримання повідомлення про підозру, після отримання обвинувального акта). Строк дії загальних процесуальних обов`язків, покладених процесуальним законом, триває весь час перебування особи у статусі підозрюваного або обвинуваченого. Ці обов`язки покладаються законом автоматично на всіх осіб без винятку, які набули відповідного статусу у провадженні, на відміну від обов`язків, які передбачені пунктами 1-9 частини 5 статті 194 КПК України і покладаються слідчим суддею, судом. 
Своєю чергою, стаття 194 КПК України визначає перелік обов`язків, які можуть покладатися на підозрюваного (обвинуваченого) рішенням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Так, частина 5 статті 194 КПК України умовою покладення додаткових обов`язків визначає застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, доведеність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Ці обов`язки не є окремим запобіжним заходом, а застосовуються додатково до обраного підозрюваному запобіжного заходу за наявності визначених в частині 5 статті 194 КПК України умов. 
Таким чином, застава забезпечує виконання підозрюваним, обвинуваченим як тих обов`язків, що покладені судом при застосуванні запобіжного заходу, так і тих, що покладені процесуальним законом. 
Частиною 7 статті 194 КПК України встановлено, що обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються. У зазначеній нормі йдеться про припинення дії ухвали про застосування запобіжного заходу виключно в частині покладення на підозрюваного, обвинуваченого відповідних обов`язків згідно із статтею 194 КПК України. 
Отже, відсутність ініціативи сторони обвинувачення у питанні продовження строку дії обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 КПК України, не є підставою для скасування або зміни такого запобіжного заходу як застава, оскільки остання покликана забезпечити також виконання підозрюваним (обвинуваченим) обов`язків, що покладені на нього нормами кримінального процесуального закону.

3.13.Належна процесуальна поведінка ОСОБА_9 сама по собі не є підставою для зміни запобіжного заходу. Виконання процесуальних обов`язків є обов`язковим для особи, щодо якої вони встановлені приписами кримінального процесуального закону, їх виконання не можна представляти як таке, що залежить від волі чи бажання обвинуваченого і, тим більше, обумовлює зміну запобіжного заходу. Більше того, визначені статтею 42 КПК України процесуальні обов`язки діють незалежно від основного запобіжного заходу, отже, їх виконання саме по собі не може впливати на суть та порядок виконання запобіжного заходу, в цьому випадку - застави у визначеному розмірі. 

3.14.Щодо аргументів сторони захисту про відсутність ризику переховування у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем, суд зазначає.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що обвинувачений однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити в майбутньому. Отже, ризики слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення. Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. При встановленні ризику незаконного впливу на інших учасників кримінального провадження Суд застосовує стандарт достатності підстав вважати, що обвинувачений може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню та впливати на інших учасників. 
3.14.1.Щодо ризику переховування, то, на думку суду, він є реальним з огляду на тяжкість злочину, у вчиненні якого він обвинувачується, суворістю можливого покарання, неможливістю застосування «пільгових» інститутів кримінального права у випадку визнання ОСОБА_9 винуватим у вчинені інкримінованих діянь. 
Так, ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених 2 статті 15 частиною 4 статті 27 частиною 4 статі 369, частиною 2 статті 190 КК України. Санкція частини 4 статті 369 КК України відносить інкримінований злочин до тяжких і передбачає покарання у виді позбавлення волі від п`яти до десяти років з конфіскацією майна або без такої. Своєю чергою, санкція частини 2 статті 190 КК України передбачає покарання у виді штрафу від трьох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк від одного до двох років, або обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на строк до трьох років. При чому частина 4 статті 369 КК України є корупційним злочином, що унеможливлює застосування положень про призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, звільнення від відбування покарання з випробуванням тощо. Отже, усвідомлюючи тяжкість покарання та невідворотність кримінальної відповідальності, не маючи постійного місця роботи, міцних соціальних зав`язків в місті Києві, обвинувачений може вчиняти дії для переховування від суду, як на території України так і за її межами. В цьому контексті доводи про скрутне матеріальне становище відхиляються судом. 
Кримінальне провадження не є статичним, що за наявних обставин обумовлює можливість непрогнозованої зміни поведінки обвинуваченого. Адже співставлення можливих негативних для обвинуваченого наслідків переховування у вигляді потенційного ув`язнення у невизначеному майбутньому із можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у перспективі робить цей ризик достатньо високим.
3.14.2.Суд також зазначає про актуальність ризику впливу на свідків. Адже Судом ще не допитані свідки у цьому кримінальному провадженні. Так, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК). Отже, ризик незаконного впливу обвинуваченого на свідків існуватиме до моменту безпосереднього отримання та дослідження Судом їхніх показань.

3.15Щодо скрутного матеріального становища обвинуваченого в контексті зменшення розміру застави, то чинний на разі розмір застави у сумі 575 320 грн не є непомірним для обвинуваченого і є таким, що вже двічі зменшений слідчими суддями під час досудового розслідування. Суд враховує позицію самого обвинуваченого, який стверджуючи про скрутне матеріальне становище і неможливість знайти роботу, не надає підтвердження пошуку роботи, не перебуває на обліку у службі зайнятості тощо. Натомість захисник ОСОБА_8 зазначив про надану захисниками рекомендацію не працювати до вирішення адміністративної справи у Касаційному адміністративному суді. То ж розбіжні позиції обвинуваченого щодо неможливості знайти роботу (без підтвердження цього факту) і його захисника, який надав йому рекомендацію не працевлаштовуватися, свідчать про те, що питання грошових коштів для забезпечення необхідних побутових потреб (як зазначено у клопотанні) очевидно не є критичним для обвинуваченого.
Суд також наголошує, що специфіка застави як запобіжного заходу обумовлюється виключно її природою і метою у кримінальному провадженні і не спричиняє зміну її розміру з огляду на виникнення скрутного матеріального становища обвинуваченого. Закон також не пов`язує підстави зменшення застави зі зміною фінансового становища особи, яка таку заставу внесла (хоча за певних обставин цей факт може враховуватися). 

3.16 Суд також не вбачає підстав для зменшення розміру застави з огляду на те, що він перевищує встановлені законом межі від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до абзацу 2 частини 5 статті 182 КПК України у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно. 
Більший розмір застави може бути визначений з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, які передбачено у КПК України. При цьому суд, приймаючи рішення про розмір застави, враховує забезпечення гарантування виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та те, що застава повинна бути помірною для особи. Так, у відповідності до положень статті 182 КПК України розмір застави повинен визначатися так, що перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб запобігти бажанню особи, щодо якої вона застосована, будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні. Тому розмір застави повинен бути встановлений з урахуванням її майнового стану. Проте поряд з цим особа повинна мати реальну здатність внести заставу відповідного розміру. 
Після застосування запобіжного заходу підозрюваний ОСОБА_9 вніс 02.08.2023 визначену слідчим суддею заставу в розмірі 805 200 грн (після чого вона двічі зменшувалася слідчим суддею). Отже, посилання на перевищення встановлених законом меж визначення розміру застави в контексті необхідності ще одного зменшення розміру застави виглядає надуманим. 
З огляду на встановлені ризики кримінального провадження, відомості про особу обвинуваченого Суд доходить висновку, що наявний на даний час запобіжний захід достатньою мірою гарантує виконання обвинуваченим покладених обов`язків та не є завідомо непомірним для нього. 

4.За таких обставин стороною захисту не наведено нових обставин, які б могли слугувати підставами чергового зменшення застави. Отже, у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6  про зміну запобіжного заходу шляхом зменшення розміру застави належить відмовити. 

Керуючись статтями 176-178, 182, 201, 372, 376 КПК України, Суд 

П О С Т А Н О В И В:

1.У задоволенні клопотання захисника  ОСОБА_6  про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_9  відмовити.
2.Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.
3.Повний текст ухвали оголошений 10.05.2024.

Головуючий суддя                                                 ОСОБА_1 

Судді                                                                  

  
ОСОБА_2 ОСОБА_3