УХВАЛА
 
04 квітня 2024 року
м. Київ
справа № 201/6750/16-ц
провадження № 61-4218ск24
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Червинської М. Є. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 12 березня 2024 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк», (правонаступник - Публічне  акціонерне товариство «МТБ Банк») до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про звернення стягнення на предмет іпотеки,
ВСТАНОВИВ:
У травні 2016 року ПАТ «Марфін Банк», правонаступником якого є ПАТ «МТБ Банк», звернулося до суду з вказаним позовом, в якому просило звернути стягнення на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , шляхом продажу майна на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, визначеною на підставі оцінки майна, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність, у рахунок погашення заборгованості перед ПАТ «Марфін Банк» за кредитним договором від 06 червня 2008 року № 00232/RD та договором іпотеки, яка станом на 05 липня 2015 року становить 
405 938,71 доларів США та 116 674,13 грн. 
Рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 18 грудня 2019 року в задоволенні позову ПАТ «Марфін Банк» відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ПАТ «МТБ Банк» оскаржило його в апеляційному порядку.
Справа переглядалася судами неодноразово.
Останньою постановою Дніпровського апеляційного суду від 12 березня 
2024 року апеляційну скаргу ПАТ «МТБ Банк» задоволено частково.
Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 
2019 року скасовано.
Позовні вимоги ПАТ «Марфін Банк», правонаступником якого є ПАТ «МТБ Банк» до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено частково.
Звернуто стягнення на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 157,1 кв.м, житловою площею 78,5 кв.м, що складається з 6 кімнат і лоджії, яка належить ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт серія НОМЕР_1 , виданий Жовтневим РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 03 грудня 2001 року, РНОКПП НОМЕР_2 ) на праві власності на підставі договору дарування серія та номер 4120, виданого (посвідченого) 07 жовтня 2014 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Батовою Л. Г., номер запису про право власності 7251332 згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 52360600 від 01 лютого 2016 року, наданого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Ковальовою Євгенією Євгенівною, шляхом продажу даного майна на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, визначеною на підставі оцінки майна, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність у межах процедури виконавчого провадження, передбаченою Законом України «Про виконавче провадження», у рахунок погашення заборгованості перед ПАТ «Марфін Банк» за кредитним договором № 00232/RD від 06 червня 2008 року та укладеним в його забезпечення договором іпотеки № 00247rd від 06 червня 2008 року станом на 06 грудня 2012 року в розмірі 291 581,79 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ на 06 грудня 2012 року 2 330 613,25 грн, та заборгованість за пенею і штрафом в розмірі 115 064,63 грн, загалом у гривневому еквіваленті за курсом НБУ на 06 грудня 2012 року заборгованість становить 2 469 447,46 грн, із яких: тіло кредиту - 255 411,15 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ на 06 грудня 2012 року становить 2 041 501,32 грн; відсотки на основну суму боргу - 36 170,64 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 06 грудня 2012 року 289 111,92 грн; пеня на несплачену суму кредиту - 55 585,36 грн; пеня на несплачені відсотки за користування кредитом - 36 542,08 грн; штраф на підставі пункту 4.2 кредитного договору - 22 937,19 грн.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Вирішено питання розподілу судових витрат.
ОСОБА_1 21 березня 2024 року звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Дніпровського апеляційного суду від 
12 березня 2024 року.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки в порушення пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України, заявником у касаційній скарзі не вказано підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У випадку визначення підставою касаційного оскарження судового рішення пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, касаційна скарга має містити вказівку на норму права щодо якої відсутній висновок та обґрунтування необхідності формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи.
Як на підставу касаційного оскарження судових рішень заявник узагальнено посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.
Крім того, відповідно до пунктів 4, 6 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено: рішення (ухвала), що оскаржується; клопотання особи, яка подає скаргу.
При перевірці вимог та доводів вказаної касаційної скарги виявлено, що заявник в прохальній частині скарги не конкретизує, яке саме судове рішення він просить скасувати, а саме не значено суд, що ухвалив рішення та дату його прийняття.
Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, якщо така скарга та додані матеріали подаються до суду в електронній формі через електронний кабінет. У разі подання скарги та доданих матеріалів в електронній формі через електронний кабінет до неї додаються докази надсилання її копії та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.
За вказаних обставин, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, ОСОБА_1 має правонадіслати на адресу суду уточнену редакцію касаційної скарги, в якій повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав), конкретизовано у прохальній частині скарги, яке саме судове рішення (суд, дата прийняття) заявник просить скасувати, а також надіслати копії уточненої скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.
У порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України заявником не сплачено судовий збір у встановленому порядку та розмірі. 
Підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на час звернення до суду з позовом) визначено, що за подання до суду позовної заяви юридичною особою або фізичною особою - підприємцем майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати
Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» з 01 січня 2016 року встановлено мінімальну заробітну плату у розмірі 1 378,00 грн.
Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду судовий збір підлягає сплаті в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюванної суми.
Предметом касаційного оскарження є судове рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки у рахунок погашення заборгованості перед 
ПАТ «Марфін Банк» за кредитним договором № 00232/RD від 06 червня 
2008 року та укладеним в його забезпечення договором іпотеки № 00247rd від 
06 червня 2008 року станом на 06 грудня 2012 року в розмірі 
291 581,79 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ на 06 грудня 
2012 року 2 330 613,25 грн, та заборгованість за пенею і штрафом в розмірі 
115 064,63 грн, загалом у гривневому еквіваленті за курсом НБУ на 06 грудня 2012 року заборгованість становить 2 469 447,46 грн.
У позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку (пункт 1 частини першої статті 176 ЦПК України).
Тобто ціна позову цієї справи становить 2 469 447,46 грн.
Враховуючи викладене, заявник за подання касаційної скарги має сплатити судовий збір у розмірі 74 083,42грн (2 469 447,46 грн х 1,5 %) х 200 %).
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду
у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102, найменування платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України 
«Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату. 
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу. 
Ураховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 12 березня 2024 року залишити без руху.
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк - десять днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга буде повернута заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                        М. Є. Червинська