УХВАЛА
 
20 травня 2024 року
м. Київ
справа № 623/1555/20
провадження № 51-2525 ск 24
Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючої               ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
перевіривши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Полтавського апеляційного суду від 18 квітня 2024 року,
установила:
У касаційній скарзі порушується питання про перегляд судового рішення у  касаційному порядку.
Перевіривши подану касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що при зверненні не було додержано положень пунктів 4, 5 ч.  2, частин 3, 5 цієї статті.
Згідно з положеннями закону в касаційній скарзі має бути зазначено правове обґрунтування заявлених скаржником вимог, сформульованих з урахуванням ст. 436 КПК. Також до касаційної скарги додається копія оспорюваного рішення.
Цього не було враховано при зверненні до суду касаційної інстанції.
У поданій скарзі її автор просить скасувати вирок суду апеляційної інстанції. Однак, не погоджуючись із висновками згаданого суду, скаржник не наводить обґрунтування допущення при здійсненні апеляційного провадження таких порушень норм права, котрі з огляду на положення статей 370, 404, 405. 407, 412, 420 КПК є істотними і тягнуть за собою обов`язкове скасування оспорюваного рішення. 
Водночас, як убачається зі змісту скарги, суть позиції захисника зводиться до того, що призначене засудженому покарання, яке належить відбувати реально, є надмірно суворим. Між тим у силу приписів ч. 2 ст. 437 вказаного Кодексу обвинувальний вирок може бути скасовано у зв`язку з необхідністю застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіший захід примусу.
Крім того, заявлена захисником вимога про скасування оскарженого вироку апеляційного суду і залишення без зміни вироку суду першої інстанції не  узгоджується зі ст. 436 КПК, якою регламентовано повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду скарги.
Відповідно до ч. 3 ст. 427 КПК, якщо особа не бажає брати участі в касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі. Проте подана касаційна скарга не містить жодних застережень щодо цієї обставини.
Разом із цим, долучений захисником до касаційної скарги примірник вироку апеляційного суду не засвідчений належним чином, як це передбачено Інструкцією з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженою наказом Державної судової адміністрації України від 20 серпня 2019 року № 814 (у редакції наказу від 17 жовтня 2023 року № 485), або п. 5.26 ДСТУ 4163:2020 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів».
Недодержання ст. 427 КПК перешкоджає відкриттю касаційного провадження.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, колегія суддів
постановила:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на  вирок Полтавського апеляційного суду від 18 квітня 2024 року залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків упродовж п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1                                             ОСОБА_2                                         ОСОБА_3