УХВАЛА
  
21 травня 2024 року
м. Київ
 
справа № 569/18657/23
провадження № 61-6670ск24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Фаловської І. М., 
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Оспановим Романом Олеговичем, на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 07 грудня 2023 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 04 квітня 2024 року у справі за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів                             на утримання повнолітньої дочки, яка навчається,
 
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2023 року ОСОБА_2 звернулась до ОСОБА_1 з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка навчається.
Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 07 грудня 2023 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) ОСОБА_1 щомісячно, починаючи з 28 вересня 2023 року і до закінчення ОСОБА_3 навчання, але не більше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.
Вирішено питання розподілу судових витрат.
Постановою Рівненського апеляційного суду від 04 квітня 2024 року апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишено без задоволення, а рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 07 грудня 2023 року - без змін.
У травні 2024 року ОСОБА_1 через адвоката Оспанова Р. О. подав до Верховного Суду касаційну скаргуна рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 07 грудня 2023 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 04 квітня 2024 року.
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Згідно з пунктом 3 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства).
Предметом позову у цій справі є про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка навчається, а тому відповідно до пункту 3 частини шостої статті 19 ЦПК України справа є малозначною.
Малозначна справа є такою з урахуванням її властивостей, тому незалежно від того, визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.
У касаційній скарзі заявник не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій зазначає, що скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки існує різна судова практика у подібних правовідносинах.
Верховний Суд у визначенні правового питання як такого, що має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, виходить з того, що таке правове питання має бути вагомим питанням правозастосовчої практики, мати винятково актуальне значення для її формування. Такі ознаки визначаються предметом спору, значимістю для держави й суспільства у цілому правового питання, що постало перед практикою його застосування.
Заявник не зазначив, в чому полягає значущість для держави і суспільства правового питання, яке на його думку, має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Заявник зазначив, що справа має для його виняткове значення, однак належного обґрунтування таких тверджень не вказав.
Крім того, посилання заявника, що він позбавлений можливості спростувати обставину при розгляді іншої справи, є необґрунтованими, оскільки зі змісту рішення першої інстанції випливає, що суд, встановивши, що ОСОБА_4 , не перебуває на утриманні батьків, керувався тим, що таких доказів сторони суду не надали.
Зазначення підстав касаційного оскарження є лише вимогою до форми та змісту касаційної скарги відповідно до цивільного процесуального закону, проте не є безумовною підставою для відкриття провадження у малозначній справі. 
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Оскільки оскаржувані заявником рішення судів ухвалені у малозначній справі, яка не підлягає касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
У Х В А Л И В :
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , подану адвокатом Оспановим Романом Олеговичем, на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 07 грудня 2023 року                            та постанову Рівненського апеляційного суду від 04 квітня 2024 року відмовити.
Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                  А. С. Олійник
            В. М. Ігнатенко
            І. М. Фаловська