УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
06 червня 2024 року
м. Київ
справа № 301/1592/20        
провадження № 51-7132 км 23
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                                   ОСОБА_1 ,
суддів                                                               ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 , 
за участю:
секретаря судового засідання                 ОСОБА_4 ,
прокурора                                                      ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 на вирок Іршавського районного суду Закарпатської області від 09 грудня 2021 року та вирок Закарпатського апеляційного суду від 25 жовтня 2023 рокув кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №  12018070100000630, за обвинуваченням
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Макарьово Мукачівського району Закарпатської області, який проживав у АДРЕСА_1 ),
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
За вироком Іршавського районного суду Закарпатської області від 09 грудня 2021 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, та йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки з покладенням на нього відповідних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. 
Згідно з вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що він за обставин, встановлених судом та наведених у вироку, 29 грудня 2017 року приблизно о 04:00, з метою виконання замовлення невстановленої слідством особи та з метою знищення чужого майна шляхом підпалу, попередньо домовився про виконання замовлення з ОСОБА_8 та за попередньою змовою із ОСОБА_9 , яких звів між собою. Після чого ОСОБА_9 на своєму автомобілі марки «Фольксваген Гольф-4», державний номерний знак НОМЕР_1 , привіз ОСОБА_8 на АДРЕСА_2 , де останній зайшов на територію домогосподарства АДРЕСА_3 , на якому проживає ОСОБА_10 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, підійшов до гаражного приміщення без обладнаних воріт, маючи при собі пластмасову каністру ємністю 10 л, облив пальним передню частину автомобіля марки «AUDI Q7», темно-синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 , підпалив рідину сірником і вийшов з домогосподарства та пішов до місця, де його очікував ОСОБА_9 , з яким вони поїхали з місця події. Після виконання замовлення, а саме знищення чужого майна шляхом підпалу, обвинувачений ОСОБА_7 в обумовленому з ОСОБА_8 місці, а саме в центрі с. Білки, передав останньому за виконану роботу грошові кошти в сумі 500 доларів США. Внаслідок вчиненого підпалу автомобіль потерпілого ОСОБА_10 повністю вигорів та був знищений.
Закарпатський апеляційний суд вироком від 25 жовтня 2023 року апеляційні скарги прокурора ОСОБА_11 та потерпілого ОСОБА_10 задовольнив.
Скасував вирок Іршавського районного суду Закарпатської області від 09 грудня 2021 року в частині призначеного покарання, та постановив новий вирок, яким  ОСОБА_7 призначив за ч. 2 ст. 194 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
У решті вирок місцевого суду залишив без змін.
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 , посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати судові рішення щодо ОСОБА_7 , а кримінальне провадження закрити на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України.
29 травня 2024 року захисник ОСОБА_6 надіслав до Верховного Суду клопотання, в якому на підставі ст. 440 КПК України просить скасувати вирок Іршавського районного суду Закарпатської області від 09 грудня 2021 року та вирок Закарпатського апеляційного суду від 25 жовтня 2023 року і закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку зі смертю останнього.
Обставини, встановлені під час розгляду кримінального провадження судом касаційної інстанції
За повідомленням захисника ОСОБА_6 , засуджений ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (Серія НОМЕР_3 ).
Захисник ОСОБА_6 в письмовому зверненні до Суду просить провести касаційний розгляд справи без його участі.
Позиції інших учасників судового провадження
Прокурор ОСОБА_5 вважав, що касаційне провадження щодо ОСОБА_7 слід закрити в зв`язку зі смертю засудженого.
Мотиви Суду
Чинний КПК України не містить окремої статті, яка би визначала перелік підстав для закриття касаційного провадження.
Відповідно до ст. 434 КПК України касаційний розгляд здійснюється згідно з правилами розгляду в суді апеляційної інстанції з урахуванням особливостей провадження в суді касаційної інстанції.
Частиною 2 ст. 403 КПК України передбачено закриття апеляційного провадження в разі відмови від апеляційної скарги особою, яка її подала, якщо немає заперечень інших осіб, які подали апеляційну скаргу, або інші апеляційні скарги відсутні. Тобто за змістом цієї норми апеляційне провадження закривається у разі відсутності предмета розгляду.
Згідно з положеннями п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого.
Відповідно ж до висновку щодо застосування норм права, викладеного в ухвалі об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 16 січня 2019 року у провадженні № 51-4744кмо18 (справа № 761/33482/16-к), у випадку смерті засудженого відкрите за його скаргою касаційне провадження підлягає закриттю, крім випадків, якщо воно, з урахуванням меж перегляду судом касаційної інстанції, визначених ст. 433 КПК України, є необхідним для реабілітації померлого.
Під необхідністю реабілітації особи слід розуміти надання можливості довести невинуватість померлої особи у вчиненому злочині після її смерті. Така процедура передбачає звернення до суду членів сім`ї, близьких родичів або інших осіб, які пов`язані з померлим тісними особистими стосунками, з відповідною заявою, в якій висловлюється бажання продовжити кримінальне провадження з метою реабілітації.
Письмове клопотання від близьких родичів засудженого щодо продовження розгляду касаційної скарги сторони захисту після смерті засудженого  ОСОБА_7 з  метою його реабілітації не надходило.
Отже, Судом не встановлено підстав для продовження касаційного розгляду саме з метою реабілітації померлого ОСОБА_7 . 
Іншими учасниками кримінального провадження вищезазначені судові рішення в касаційному порядку не оскаржувались. 
З огляду на зазначене, касаційне провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_6 на судові рішення стосовно ОСОБА_7 слід закрити. 
Зазначене узгоджується з позиціями, викладеними в ухвалах Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 24 вересня 2019 року (справа № 233/3106/15-к, провадження № 51-980км18), від 29 вересня 2019 року (справа № 591/401/18, провадження № 51-410км20), від 22 березня 2021 року (справа № 520/9880/17, провадження № 51-4868км18), від 12 квітня 2023 року (справа № 725/5785/14-к, провадження № 51-3432км21), від 16 травня 2024 року (справа № 296/3121/19, провадження № 51-7309км23).
Стосовно ж клопотання захисника ОСОБА_6 про скасування судових рішень щодо ОСОБА_7 та закриття щодо нього кримінального провадження на підставі ст. 440 КПК України, то колегія суддів зазначає про таке.
У вищезазначеній ухвалі об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду дійшла висновку й про те, що в разі смерті засудженого відсутні підстави для автоматичного скасування обвинувального вироку чи ухвали суду та закриття касаційного провадження судом касаційної інстанції з посиланням на ст.  440 КПК України, оскільки вона відсилає до ст. 284 КПК України, яка, у свою чергу, не містить такої вимоги. Скасування обвинувального вироку чи ухвали суду та закриття касаційного провадження судом касаційної інстанції з підстав, передбачених ст.  440, п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України, можливе лише у разі, якщо обвинувачений помер до набрання обвинувальним вироком законної сили.
У зв`язку з тим, що засуджений ОСОБА_7 помер уже після набрання обвинувальним вироком законної сили, то на думку колегії суддів касаційної інстанції, клопотання захисника задоволенню не підлягає.
Вказане узгоджується з позицією, викладеною в ухвалі Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 02 серпня 2022 року (справа № 204/5471/18 провадження № 51-5582 км 21).
Керуючись статтями 434, 436, 441, 442 КПК України, Верховний Суд
п о с т а н о в и в:
Касаційне провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_6 на вирок Іршавського районного суду Закарпатської області від 09 грудня 2021 року та вирок Закарпатського апеляційного суду від 25 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_7 закрити. 
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
С у д д і:

ОСОБА_1                                       ОСОБА_2                                      ОСОБА_3