ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2024 року 
м.Черкаси   

Справа № 712/5012/23		
Провадження № 22-ц/821/592/24		
категорія: на ухвалу  	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого – Василенко Л.І.,
суддів: Бородійчука В.Г., Карпенко О.В.,
секретаря – Мунтян К.С.,

учасники справи:
позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом – ОСОБА_1 ,
відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом –  ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційні скарги представника   ОСОБА_2 – адвоката Новіка Владислава Ігоровича та представника  ОСОБА_1 – адвоката Лавріненка Євгенія Юрійовича на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 05 лютого 2024 року у справі за позовом  ОСОБА_1  до ОСОБА_2  про стягнення боргу за розпискою, 3% річних, інфляційних витрат та пені та зустрічною позовною заявою  ОСОБА_2 до  ОСОБА_1 про визнання правочину недійсним, 

в с т а н о в и в :

19 травня 2024 року ОСОБА_1 звернулась до Соснівського районного суду м. Черкаси із позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою, 3% річних, інфляційних витрат та пені, в якому просила стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за розпискою від 12 березня 2016 року у розмірі 914 215 грн та пеню, суму інфляційного збільшення боргу та три проценти річних від простроченої суми в період з 12 березня 2016 року по 19 травня 2023 року, що становить 2 241 431,14 грн та судові витрати.
11 липня 2023 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про зменшення позовних вимог, в якій просила стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за розпискою від 12 березня 2016 в розмірі 914 215 грн та три проценти річних від простроченої суми в період з 12 березня 2016 року по 19 травня 2023 року в розмірі 197 170 грн та судові витрати.

13 червня 2023 року ОСОБА_2 через свого представника адвоката Новіка В.І. звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання правочину недійсним, в якому просив суд визнати недійсним договір позики (правочину), оформлений у вигляді розписки від 13.01.2016 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 жовтня 2023 року прийнято до розгляду зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання правочину недійсним, об`єднавши її з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою, 3% річних, інфляційних витрат та пені.
12 червня 2023 представник ОСОБА_2 – адвокат Новік В.І. подав до суду клопотання про призначення у справі судової комплексної психофізіологічної та почеркознавчої експертизи, яке обґрунтоване тим, що позивач вказує, що на підтвердження обставин отримання від позивача відповідачем коштів у розмірі 25 000 доларів США нібито відповідачем була складена розписка від 13.01.2016.
Зазначає, що ОСОБА_2 навіть ніколи не бачив ОСОБА_1 , а перший раз побачив її лише в судовому засіданні Соснівського районного суду м. Черкаси у справі № 712/3649/19 під час відеоконференції. А тому жодних боргових розписок не підписував, а також по даній розписці грошові кошти не передавались, у зв`язку з чим з метою підтвердження даних обставин наявна пряма необхідність в призначенні у справі судової комплексної психофізіологічної та почеркознавчої експертизи щодо підпису в оригіналі розписки від 13.01.2016, а також спростування факту передачі грошових коштів за нею.
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 05 лютого 2024 року, з урахуванням ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 07 лютого 2024 року про виправлення описки, клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про призначення судової комплексної психофізіологічної та почеркознавчої експертизи – задоволено частково.
Призначено судову почеркознавчу експертизу у даній справі та на вирішення судової почеркознавчої експертизи поставлено наступне питання:
Чи виконано підпис від імені ОСОБА_2 в розписці від 13.01.2016 самим ОСОБА_2 чи іншою особою?
Проведення судової почеркознавчої експертизи доручено експертам Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, що розташоване за адресою: 18001, м. Черкаси, вул. Небесної Сотні, 31/1, та попереджено експертів про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України за відмову проводити експертизу та завідомо неправдивий висновок.
Витрати за проведення експертизи покладено на відповідача ОСОБА_2 .
Для проведення експертизи надано експертам матеріали цивільної справи № 712/5012/23, провадження № 2/712/256/24, а також: досліджуваний документ – оригінал розписки від 13.01.2016 ОСОБА_2 про отримання від ОСОБА_1 в борг коштів у розмірі 25 000 доларів США (додані в конверті до матеріалів справи № 712/5012/23); вільні зразки підпису ОСОБА_2 – договір купівлі-продажу від 21.01.2016 (ар. с. 83), накладну № 005-16 (ар.с. 84), рахунок фактура від 08.06.2016 (ар.с. 85), акт № ААВ-0339 від 15.06.2016 (ар.с. 86), претензію від 20.06.2016 (ар.с. 87), договір № 615028 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки від 14.01.2015 з додатками (ар. с. 88-90), накладну від 09.02.2016 ( ар.с. 91). умовно-вільні зразки підпису ОСОБА_2 – експериментальні зразки почерку та підписів ОСОБА_2 (додані в конверті до матеріалів справи № 712/5012/23).
Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.
В іншій частині відмовлено.
Мотивація ухвали зводиться до того, що за для об`єктивного з`ясування обставин справи, всебічного та повного її вивчення, суд дійшов висновку про необхідність призначення судової почеркознавчої експертизи. 

В апеляційній скарзі, поданій 19 лютого 2024 року, представник   ОСОБА_2  – адвокат Новік В.І.,  вважаючи ухвалу суду незаконною, винесеною з порушенням норм процесуального права, просив змінити ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 05 лютого 2024 року в частині відмови в задоволенні клопотання про призначення почеркознавчої експертизи щодо поставлення на вирішення почеркознавчої експертизи наступних питань: 1) чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 в позовній заяві від 11.03.2019 самою ОСОБА_1 чи іншою особою? 2) Чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 в описі вкладень у цінний лист (посилки) від 11.03.2019 самою ОСОБА_1 чи іншою особою? Постановити нову ухвалу, якою на вирішення почеркознавчої експертизи додати вказані питання, в іншій частині ухвалу суду залишити без змін.
Мотивація апеляційної скарги аналогічна мотивації клопотання про призначення експертизи, крім того скаржником звернуто увагу суду, що довіреність від імені ОСОБА_1 підписувались в м. Києві, оскільки вона там проживала та навчалась, що свідчить про те, що позовна заява від 11.03.2019 підписана не нею, та скерована до Соснівського районного суду м. Черкаси засобами поштового зв`язку з м. Черкаси.
Вказує, що встановлення факту не підписання позовної заяви від 11.03.2019 ОСОБА_1 має надважливе значення у даній справі, оскільки вказує про пропуск особою строку позовної давності та як наслідок відсутності поважних причин в даній справі.
Також звертає увагу на причини, які зумовили залишити позов ОСОБА_1 у справі № 712/3649/19 без розгляду через неявку позивача в судові засідання, оскільки таке питання підлягає оцінці судом в контексті позиції Великої Палати Верховного Суду у справі № 904/3405/19 щодо наявності обставин, які з об`єктивних, незалежних від позивача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову.
Вказує, що саме через недобросовісну поведінку позивача до своїх прав та обов`язків у справі № 712/3649/19 ОСОБА_1 не отримала належний судовий захист у справі, а також через не підписання нею позовної заяви та опису вкладення цінного листа, що підлягає встановленню у даній справі в межах призначеної почеркознавчої експертизи, а тому відмова судом в частині відмови поставити на вирішення почеркознавчої експертизи зазначених питань є безпідставна та необґрунтована.
Звертає увагу суду, що суд першої інстанції взагалі жодним чином не мотивував відхилення у почеркознавчій експертизі питань поставлених позивачем по зустрічному позову щодо вказаних питань.
У поданій 21 лютого 2024 року через засоби поштового зв`язку апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 – адвокат Лавриненко Є.Ю., вважаючи ухвалу неправомірною, винесеною із грубим порушенням норм чинного законодавства, просив скасувати ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 05 лютого 2024 року в частині надання документів експертам та надати на дослідження експертам Черкаського відділення КНДІ СЕ МЮУ оригінали договору позики від 30.09.2013 та іпотечного договору від 30.09.2013, для можливості проведення експертами повного дослідження і дати обґрунтований та об`єктивний письмовий висновок у даній справі та до вказаних питань, визначених ухвалою суду додати наступне: чи писав ОСОБА_2 текст розписки від 13.01.2016?
В обгрунтування апеляційної скарги вказує, що не долучення суддею договору позики від 30.09.2013 та іпотечного договору від 30.09.2013 призводять до наявності в експерта документів поданих лише стороною відповідача, що являється порушенням принципу змагальності сторін. Вказана обставина додатково призводить до неможливості повно та всебічно вивчити обставини даної справи.
Зазначає, що документи наявні в сторони позивача, являються нотаріально завіреними копіями документів із актуальним підписом відповідача. Обставина підписання документів безпосередньо ОСОБА_2 підтверджується нотаріальним посвідченням даних документів, тобто вони мають значно більшу юридичну силу, ніж документи прийняті судом до уваги.
У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 – адвокат Новік В.І., вважаючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 необґрунтованими, посилаючись на те, що оскільки матеріали справи необхідні для експертизи надає суд, який призначає експертизу, тому суд першої інстанції обґрунтовано не приєднував до матеріалів справи договір позики від 30.09.2013, оскільки вони не відповідають року предмету експертного дослідження – розписки, яка датована 2016 роком, що є порушенням п.п. 1.5 п. 1 розділу І Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень затверджених Наказом МЮ України від 08.10.1998 № 53/5. Просив апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 05 лютого 2024 року відхилити, а ухвалу суду змінити відповідно до вимог викладених в апеляційній скарзі ОСОБА_2 .
У відзиві на апеляційну скаргу сторони відповідача, представник ОСОБА_1 – адвокат Лавріненко Є.Ю., вважаючи апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 – адвоката Новіка В.І. необґрунтованою, просив в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 – відмовити у повному обсязі.
Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо, зокрема, призначення експертизи.
Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, переглянувши матеріали справи за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків. 
Згідно з ч. ч. 1-3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду, яка у відповідності до ст. 258 ЦПК України є видом судових рішень, відповідає приведеним вимогам закону.
Частиною 1 ст. 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Одним із основних принципів цивільного судочинства є змагальність сторін (частина третя статті 2 ЦПК України).
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.  Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.  Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.  Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
За змістом ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, у тому числі висновками експертів.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Дульський проти України» від 01.06.2006, яке відповідно до положень статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується судом, як джерело права, зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.
Як передбачено ст. 102 ЦПК України, висновок експерта – це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.
Згідно зі ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
Отже, висновок почеркознавчої експертизи в даній цивільній справі є одним із основних належних та допустимих доказів щодо вирішення позовних вимог і для з`ясування цих обставин, які входять до предмета доказування та мають значення для справи, вбачається необхідність спеціальних знань, без яких встановити відповідні обставини справи та вирішити спір по суті неможливо.
Статтею 1 Закону України «Про судову експертизу» передбачено, що судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.
Таким чином, дійсно враховуючи норму статті про призначення експертизи, суд зобов`язаний забезпечити (організувати) змагальний процес, тобто створити особам, які беруть участь у справі, всі умови для реалізації ними своїх процесуальних прав і виконання покладених на них процесуальних обов`язків.
Висновок експерта є доказом, який складається на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Судом призначається експертиза за відповідним клопотанням учасника справи для з`ясування обставин, які можуть бути встановлені лише із застосуванням спеціальних знань у сфері іншій, ніж право.
Таким чином, зважаючи на предмет первісного позову, а саме стягнення суми боргу, пені, суми інфляційного збільшення боргу та трьох відсотків річних за розпискою від 13.01.2016, суд першої інстанції для об`єктивного з`ясування обставин справи, всебічного та повного її вивчення, дійшов вірного висновку про призначення судової почеркознавчої експертизи.
Доводи представника ОСОБА_2 – адвоката Новіка В.І. в апеляційній скарзі, що судом на вирішення експерта поставлені не всі питання, які були заявлені в клопотанні про призначення почеркознавчої експертизи, не варті уваги по наступних підставах.
Згідно з ч. ч. 4, 5 ст. 103 ЦПК України питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.
Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.
Як вбачається із матеріалів справи, представник відповідача за первісним позовом адвокат Новік В.І. заявив клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, на вирішення якої визначив наступні питання: 
Чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 в позовній заяві від 11.03.2019 року самою ОСОБА_1 чи іншою особою?;
Чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 в описі вкладення у цінний лист (посилки) від 11.03.2019 самою ОСОБА_1 чи іншою особою?
Чи виконано підпис від імені ОСОБА_2 в розписці від 13.01.2016 самим ОСОБА_2 чи іншою особою?
Чи передала ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 25 000 дол. США ОСОБА_2 по борговій розписці від 13.01.2016?
Чи наявні в пам`яті ОСОБА_1 об`єктивні дані про факт передачі ОСОБА_2 грошових коштів у сумі в розмірі 25 000 дол. США по борговій розписці від 13.01.2016?
Чи отримував ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 25 000 дол. США від ОСОБА_1 по борговій розписці від 13.01.2016?
Позивачем за первісним позовом ОСОБА_1 у запереченні на клопотання про призначення почеркознавчої експертизи не заперечувала проти проведення такої експертизи, проте запропонувала свої питання, які мають бути поставлені на вирішення перед судовим експертом: 
Чи виконаний текст боргової розписки від 13.01.2016 громадянином ОСОБА_2 .?
Чи виконаний текст боргової розписки від 13.01.2016 і підпис у ній однією особою, а саме ОСОБА_2 .?;
Чи виконано рукописну боргову розписку від 13.01.2016 і підпис у ній навмисно зміненим почерком, а саме ОСОБА_2 .?
Та зауважила, що сторона позивача не заперечує лише проти одного поставленого відповідачем питання, а саме: Чи виконано підпис від імені ОСОБА_2 в розписці від 13.01.2016 самим ОСОБА_2 чи іншою особою?
Отже із наведено слідує, що сторони у справі не заперечували проти проведення судової почеркознавчої експертизи, а також не заперечували проти одного питання, яке було прийняте судом та поставлене на вирішення експерта, враховуючи, що поставлене судом питання експерту в оскаржуваній відповідачем ухвалі стосуються предмета доказування та є необхідними для ухвалення законного та обґрунтованого рішення суду, оскільки, суд не має спеціальних знань крім права, для встановлення ким виконаний підпис від імені ОСОБА_2 на борговій розписці від 13.01.2016. 
Таким чином, питання, яке було подане відповідачем та узгоджене з позивачем для проведення судової почеркознавчої експертизи стосується саме предмету первісного позову, оскільки висновок експертизи необхідний для підтвердження або для спростування підпису у розписці, що впливає на вирішення спору.
Інші питання зазначені в клопотанні представника відповідача за первісним позовом про призначення експертизи, не стосуються предмету первісного позову, тому і не були включені до питань, які були поставлені експерту для проведення почеркознавчої експертизи.
Доводи представника ОСОБА_1 – адвоката Лавріненка Є.Ю. про те, що не долучення судом договору позики від 30.09.2013 та іпотечного договору від 30.09.2013 призводить до наявності в експерта документів поданих лише стороною відповідача, що на думку скаржника, являється порушенням принципу змагальності сторін та, що вказана обставина додатково призводить до неможливості повно та всебічно вивчити обставини даної справи, є необґрунтованими по наступних підставах.
Частиною ч. 1 ст. 107 ЦПК України визначено, що матеріали, необхідні для проведення експертизи, експерту надає суд, якщо експертиза призначена судом, або учасник справи, якщо експертиза проводиться за його замовленням. При призначенні експертизи суд з урахуванням думки учасників справи визначає, які саме матеріали необхідні для проведення експертизи. Суд може також заслухати призначених судом експертів з цього питання. Копії матеріалів, що надаються експерту, можуть залишатися у матеріалах справи.
Пунктом 1.2.1 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26 грудня 2012 року № 1950/5) передбачено, що одним з основних видів (підвидів) експертизи є почеркознавча експертиза.
Відповідно до п. п. 1.1 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5, основними завданнями почеркознавчої експертизи є ідентифікація виконавця рукописного тексту, обмежених за обсягом рукописних записів (літерних та цифрових) і підпису. Об`єктом почеркознавчої експертизи є почерковий матеріал, в якому відображені ознаки почерку певної особи у тому обсязі, в якому їх можна виявити для вирішення поставлених завдань. Для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів надаються оригінали документів.
Отже, для проведення почеркознавчої експертизи (або експертного дослідження) необхідно надати вільні, умовно-вільні та експериментальні зразки почерку і підпису певної особи від імені якої значиться підпис (та/або особи, яка виконала підпис від імені іншою особи).
На виконання ухвали суду першої інстанції про витребування доказів від 23.01.2024, а саме розписки від 13.01.2016, стороною позивача надано оригінал розписки від 13.01.2016 та нотаріально посвідчені документи разом із зразками підпису ОСОБА_2 , а саме договір позики від 30.09.2013 та іпотечний договір від 30.09.2013 з метою їх подальшого використання під час проведення судової почеркознавчої експертизи. 
Докази, не подані стороною у встановлений законом або судом строк, до розгляду не приймаються судом, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.
Суд, повертаючи стороні позивача договір позики від 30.09.2013 та іпотечний договір від 30.09.2013, виходив, зокрема із того, що вказані докази не були витребувані судом, крім того, вказані договори були укладені у 2013 році, тобто задовго до укладення розписки (2016 року).
Колегія суддів вважає такі висновки вірними.
Інші доводи апеляційних скарг суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер і правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.
Крім того, колегія суддів зазначає, що скаржниками у апеляційних скаргах не обґрунтовано, у чому саме полягає незаконність та необґрунтованість ухвали суду першої інстанції, та не наведено достатніх підстав для її зміни чи скасування в приведених в апеляційних скаргах частинах.
Європейський суд з прав людини (далі – ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обгрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обгрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).
Згідно статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційні скарги необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції – залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381 – 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, 

п о с т а н о в и в  :

Апеляційні скарги представника ОСОБА_2 – адвоката Новіка Владислава Ігоровича та представника ОСОБА_1 – адвоката Лавріненка Євгенія Юрійовича – залишити без задоволення.
Ухвалу  Соснівського районного суду м. Черкаси від 05 лютого 2024 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою, 3% річних, інфляційних витрат та пені та зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання правочину недійсним – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в  касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови складено 07 травня 2024 року.

Головуючий Л. І. Василенко 

Судді: В. Г. Бородійчук

О. В. Карпенко