КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

справа № 755/18707/23
провадження № 33/824/1979/2024 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 квітня 2024 року                                                                                                м. Київ
Київський апеляційний суд
в складі судді Кирилюк Г. М.,
при секретарі Усковій Я. А. 
розглянувши у відкритому  судовому  засіданні  апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Малюги Вадима Миколайовича на постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 06 березня 2024 року у складі судді Бірси О. В., в справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина  України,  проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за  ч. 1 ст. 130 КУпАП, -
встановив:
 
Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 06 березня 2024 року накладено на ОСОБА_1 за вчинення  адміністративного правопорушення, передбаченого  ч. 1 ст. 130  КУпАП,  адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь  держави  в розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керуванням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
12.03.2024 захисник ОСОБА_1 - адвокат Малюга В. М.  подав апеляційну скаргу, в якій просить  скасувати постанову Дніпровського  районного  суду  міста Києва  від  06  березня  2024 року за  відсутності  події  і складу  адміністративного  правопорушення. 
Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що патрульні,  всупереч статті  35 Закону України «Про Національну поліцію» безпідставно зупинили автомобіль ОСОБА_1 , виписавши йому постанову за відсутність  полісу обов`язкового страхування. Автомобіль належить тещі ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .
Крім цього,  на  відео,  наявному в матеріалах справи (21 год. 32 хв.)    ОСОБА_1 сказав, що вживав ром аж 5 годин тому, проте патрульні, не маючи з собою приладу Драгер, не запропонували йому пройти огляд у найближчому закладі охорони здоров`я. 
У справі відсутній акт огляду на стан сп`яніння та відсутні свідки даної відмови. Зазначає, що  огляд  на  стан  сп`яніння   проводиться  в присутності двох свідків.  Проте патрульні  не  залучили свідків, чим порушили  пункт  6 Інструкції  №1452/735 від 09.11.2015 року. 
Працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду у виді  позбавлення  права керування  транспортним засобом  на  1 рік, а також  його  права,  передбачені  статтею  268  КУпАП, в тому числі  і право на  захисника. Останній  також не був  відсторонений від  керування  транспортним засобом. Після складання протоколів він поїхав додому на авто, водійські права не вилучались.
В судовому засіданні ОСОБА_1   та його  захисник - адвокат Малюга В. М. апеляційну скаргу підтримали  та просили її  задовольнити.
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні  в матеріалах справи докази та переглянувши відеозапис,  апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню  з огляду на  таке. 
Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися  Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь  і гідність  інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Згідно з п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний: виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами; не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.
Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, з системного аналізу вказаних норм права вбачається, що проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.
За відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.
Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно  до  вимог  ст. 252  КУпАП   орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. 
Відповідно  до  вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Протокол  про адміністративне правопорушення і відомості, які відображені в ньому є лише одним із доказів, на підставі яких суд, в ході розгляду справи, встановлює наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення. При цьому, джерела доказів, перелік яких вказаний в ст. 251 КУпАП, дає можливість суду оцінити кожен з доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно  до  змісту протоколу  про  адміністративне  правопорушення   серії ААД №527332, 18 листопада  2023  року  о 21 год. 30 хв., в   м. Києві, по бульвару  Перова, 1, водій ОСОБА_1     керував транспортним засобом SEAT Ibiza ,  днз НОМЕР_1 , з явними  ознаками алкогольного  сп`яніння: запах алкоголю з порожнини  рота, порушення  мови,  порушена  координація рухів. Від проходження  огляду на  стан  алкогольного сп`яніння у встановленому  законодавством порядку   відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил  дорожнього  руху,  за  що  передбачена  відповідальність   ч.1 ст. 130 КУпАП.
Як пояснив сам ОСОБА_1 в  судовому  засіданні,  його зупинили працівники поліції  за те, що  він  невірно  вказав поворотний сигнал.  Не заперечував,  що напередодні,  десь о  12-13 години дня, з другом  випив приблизно  150 грам рому. Патруль йому не  пояснив,  що  до  закладу  охорони здоров`я вони  його доставлять  та повернуть  до машини.  Також не  пояснили наслідки відмови -  що  заберуть  права. 
До протоколу  про  адміністративне  правопорушення  долучено  відеозапис з нагрудної камери поліцейського, який є належним і допустимим  доказом, та  який свідчить  про  вчинення   ОСОБА_1    адміністративного правопорушення, передбаченого  ч. 1 ст. 130 КУпАП.
З   відеозапису, який містяться на DVD-диску та долучений до  матеріалів справи, вбачається, що  ОСОБА_1 було  зупинено за порушення  Правил  дорожнього  руху,  повідомлено про  причину зупинки -  «їдете  вліво,  а поворот горить вправо», з чим останній  погодився. При цьому  водію  повідомили про  виявлені  у нього  ознаки алкогольного  сп`яніння  та  запропоновано  пройти огляд  як на  приладі  Драгер так і пройти огляд  в медичному закладі. Пояснили,  що  якщо  він  відмовиться,  буде  складено  протокол.  Водій  відмовився від  проходження  огляду, погодившись з тим, що  він  випив і сів за кермо.    
За таких підстав  доводи апеляційної скарги  про те,  що  патрульні,  всупереч статті  35 Закону України «Про Національну поліцію» безпідставно зупинили автомобіль ОСОБА_1 ,  а також не  запропонували йому  пройти огляд  в закладі  охорони здоров`я  є необґрунтованими.
Наслідком відмови від проходження огляду у встановленому законом порядку є складення відносно водія протоколу про адміністративну відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП.  Саме про  вказаний наслідок   було  повідомлено  ОСОБА_1   працівником поліції   під  час  пропозиції пройти огляд  на  стан  сп`яніння.  Неповідомлення  працівником  поліції  про  санкцію  цією  статті не   може  бути підставою  для  звільнення  особи від  адміністративної відповідальності.   
Щодо  доводів  апеляційної скарги про незалучення  працівниками поліції   свідків правопорушення.
Законом України № 1231-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху», який набрав чинності 17 березня 2021 року, до ч.2 ст.266 КУпАП, яка врегульовувала процедуру огляду водія на стан алкогольного сп`янінні, внесено зміни. Зокрема, якщо в попередній редакції присутність двох свідків під час огляду була обов`язковою, то в нинішній редакції ч.2 ст.266 КУпАП достатньо відеозапису, і лише в разі неможливості застосування відеозапису огляд проводиться у присутності двох свідків.
В даній справі до протоколу про адміністративне правопорушення додані докази у вигляді відеозапису із нагрудної бодікамери працівників патрульної поліції, які проводили оформлення протоколу про адміністративне правопорушення. Вказаний відеозапис є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення, який свідчить про дотримання працівниками поліції в повному обсязі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та вимог ст.266 КУпАП. 
Доводи апеляційної скарги, що  ОСОБА_1    не було роз`яснено на його право скористатися правовою допомогою  також на  правильність  висновків суду  не  впливає. 
Відповідно до ст. 268 КУпП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.
Отже, право особи на користування юридичної допомогою адвоката передбачено при розгляді справи.
При цьому, ні дана норма, ні положення ст. 266 КУпП не передбачають обов`язку працівника поліції роз`яснювати особі при здійсненні її огляду на стан сп`яніння про її право на отримання юридичної допомоги адвоката при проведенні огляду, а також забезпечувати участь адвоката при його проведенні.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1   не  було  відсторонено   від керування   транспортним засобом  спростовуються  відеозаписом,  на  якому  зафіксовано,  що  останнього попереджено  про відсутність  у  нього   права  подальшого  керування,  а також розпискою  ОСОБА_1   про те, що  він зобов`язується не сідати за кермо   даного  транспортного  засобу. 
За  наслідками перевірки постанови суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, яким суд першої інстанції надав належну оцінку та обґрунтовано визнано ОСОБА_1   винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Правових підстав для висновку про відсутність в діях вказаної особи складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не встановлено.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Під час судового розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_1 , встановлено, що останній своїх обов`язків не виконав і вимог Правил дорожнього руху не дотримався.
Отже, дані протоколу про адміністративне правопорушення з достатньою повнотою досліджені судом на виконання вимог ст. 280 КУпАП, винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю наведених у постанові суду доказів, зміст постанови відповідає вимогам ст. 283, 284 КУпАП, в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою  адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.
Керуючись ст. 294 КУпАП суд
постановив:
 
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Малюги Вадима Миколайовича залишити без задоволення. 
Постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 06 березня 2024 року залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                 Г. М. Кирилюк