УХВАЛА
10 травня 2024 року
м. Київ
справа № 513/913/23
провадження № 61-6319ск24
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ситнік О. М. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Литвиненко І. В.
розглянув касаційну скаргу начальника Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області Погребняк Олени Геннадіївни на рішення Саратського районного суду Одеської області від 22 серпня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 19 березня 2024 року у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, зацікавлена особа - Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області, та
ВСТАНОВИВ: 
У липні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.
Вказувала, що 14 жовтня 2022 року вона подала до Приморського відділу у 
м. Одесі Головного управління Державної міграційної служби України  в Одеській області (далі - ГУ ДМСУ в Одеській області) заяву-анкету № 22884648 щодо оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон. Однак, у листопаді 2022 року отримала лист-відмову від 19 жовтня 2022 року 
№ 5115-758/5115.1-22, згідно якого її належність до громадянства України не підтверджена, в оформлені паспорту для виїзду за кордон відмовлено. 
Зазначала, що її родина (батько та матір) отримали громадянство України на підставі статті 2 Закону України «Про громадянство», як громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали в Україні. 
У травні 1991 року, вона, у п`ятирічному віці, разом із батьками, переїхала в Україну, у с. Приморське Татарбунарського району Одеської області за місцем проживання своєї тітки (сестри матері). Мешкала там з батьками з травня 1991 року до 
квітня 1995 року. У подальшому у зв`язку з роботою батька сім`я переїхала проживати в с. Михайлівка Саратського району Одеської області, де батьки придбали будинок. 
У 2002 році її батьки у судовому порядку встановили факт постійного проживання на території України в Одеській області з травня 1991 року та отримали громадянство України. 
24 жовтня 2002 року вона отримала у Саратському районному відділі управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області  (далі - РВ УМВС України в Одеській області ) паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 . 
На час звернення до суду з заявою вона зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Громадянство Республіки Вірменія чи інших держав не отримувала. 
Просила встановити факт постійного проживання на території України у період часу з травня 1991 року по 24 серпня 1991 року включно.
22 серпня 2023 року рішенням Саратського районного суду Одеської області заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, задоволено. Встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на території України з травня до 24 серпня 1991 року включно.
19 березня 2024 року постановою Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу ГУ ДМСУ в Одеській області залишено без задоволення, рішення Саратського районного суду Одеської області від 22 серпня 2023 року залишено без змін.
25 квітня 2024 року начальник ГУ ДМСУ в Одеській області Погребняк О. Г. засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Саратського районного суду Одеської області від 22 серпня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 19 березня 2024 року, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви.
Касаційна скарга містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з посиланням на те, що копію оскаржуваної постанови, повний текст якої виготовлено 27 березня 2024 року, заявниця отримала 28 березня 2024 року. 
Згідно з положеннями частин першої та другої статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України)касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій
статті 394 цього Кодексу.
З інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що повний текст постанови Одеського апеляційного суду від 19 березня 2024 року складено 
27 березня 2024 року.
Строк на касаційне оскарження судових рішень заявницею не пропущено, оскільки касаційна скарга подана протягом тридцяти днів після складення повного тексту судового рішення. Тому відсутня процесуальна необхідність у вирішенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.
Касаційна скарга подана у строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
На обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження судових рішень за пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України особа, яка подала касаційну скаргу, послалася на те, що суди попередніх інстанцій не врахували правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 08 квітня 2020 року у справі № 757/44694/17-ц та у справі № 654/3462/17, що є підставою для відкриття касаційного провадження за пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
Заявниця вказує, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи та порушив вимоги частини шостої статті 294 ЦПК України, що є підставою для відкриття касаційного провадження за пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.
Суд не встановив достатніх й обґрунтованих підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.
Вбачаються підстави для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою начальника ГУ ДМСУ в Одеській області Погребняк О. Г. та витребування матеріалів справи.
Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
На підставі наведеного та керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду 
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у справі за касаційною скаргою начальника Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області Погребняк Олени Геннадіївни на рішення Саратського районного суду Одеської області від 22 серпня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду 
від 19 березня 2024 року.
Витребувати із Саратського районного суду Одеської області цивільну справу № 513/913/23 за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, зацікавлена особа - Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                            О. М. Ситнік
                                                                                                                         А. І. Грушицький
                                                                                                                         І. В. Литвиненко